Номер провадження: 22-ц/813/1115/23 
Справа № 494/94/21
Головуючий у першій інстанції Панчишин А. Ю.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       23.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
відповідача приватного підприємства «Вересень», представника відповідача Рудаченка А.О., 
від позивача ОСОБА_1 – не з`явились,
переглянувши справу №494/94/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Вересень» про розірвання договору оренди земельної ділянки, припинення речового права оренди за апеляційною скаргою приватного підприємства «Вересень» на рішення Березівського районного суду Одеської області від 25 березня 2021 року у складі судді Панчишин А.Ю., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 01 лютого 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 на підставі виданого 17 травня 2017 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником земельної ділянки площею 5,9813 га, кадастровий номер 5121281200:01:001:0146, цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що розташована на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області. Земельна ділянки на підставі Договору оренди земельної ділянки від 26 травня 2017 року перебуває в оренді у ПП «Вересень», строк оренди до 2025 року. Додаткову угоду до Договору укладено 15 листопада 2018 року, якою без його відома внесено зміни щодо строку оренди землі на 22 роки, тобто до 26 травня 2039 року з правом пролонгації. Договір оренди, додаткову угоду отримав від відповідача на неодноразову вимогу поштою лише у січні 2021 року. Позивач зазначив, що орендну плату за 2019-2020 роки він отримав лише 12 січня 2021 року. Вважає, що мають місце два випадки несплати орендної плати, що свідчить про систематичність та несвоєчасне виконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки. Посилаючись на порушення відповідачем ПП «Вересень» істотних умов договору оренди земельної ділянки, а саме систематичну несплату орендної плати, позивач ОСОБА_1 просив:
розірвати укладений між ОСОБА_1 та ПП «Вересень» Договір оренди земельної ділянки від 26 травня 2017 року, номер запису про реєстрацію іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 21954679 від 16 серпня 2017 року;
припинити інше речове право, право оренди земельної ділянки, номер запису 21954679, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 серпня 2017 року на підставі Договору оренди земельної ділянки, укладеного 26 травня 2017 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ПП «Вересень» (орендар) (а.с.1-4).
Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 03 лютого 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.27-28).
Відповідач ПП «Вересень» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що систематичним невнесенням орендної плати є два і більше разів. ПП «Вересень» лише один раз не виплато орендну плату вчасно, а саме за 2019 рік; щодо виплати орендної плати за 2017, 2018 рік позивач претензій не має. У 2019 році була посуха і дуже низька врожайність, про що було доведено орендодавцям до відома на зборах, проте позивач на зборах присутнім не був. Орендна плата за 2019, 2020 роки виплачена 12 січня 2021 року. Якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати, то це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку. Систематичність невиплати орендної плати відсутня, тому вимога про розірвання договору оренди безпідставна (а.с.32-34).
Позивач ОСОБА_1 в особі представника надав відповідь на відзив, за змістом якої вказав, що доказів поганої врожайності за 2019 рік не надано, орендна плата не була своєчасно виплачена в 2019 році та в 2020 році, що є істотним порушенням умов договору, завданням шкоди позивачу, оскільки він був позбавлений того на що розраховував при укладення договору (а.с.44-46).
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 25 березня 2021 року позов задоволено (а.с.54-59).
Висновок суду обґрунтовано порушенням відповідачем істотних умов договору оренди земельної ділянки, невиплатою орендної плати у 2019 та 2020 роках, що є доказом систематичності незважаючи на виплату в подальшому заборгованості.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП «Вересень» на рішення суду.
В апеляційній скарзі ПП «Вересень» просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.65-68).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Систематичності не сплати орендної плати немає, один раз не сплатив орендну плату за 2019 рік, за 2020 рік сплатив із запізненням, у січні 2021 році сплатив і за 2019, і за 2020 рік, перевищення повторень не було. Розірвання договору оренди має місце в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору в частині орендної плати не є підставою для його розірвання.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що сплата орендної плати є обов`язком орендаря. Відповідачем безпідставно приводяться причини невиконання зобов`язань такі як погана врожайність, засуха тощо. Оплата орендної плати є істотними обставинами, а її не отримання орендодавцем в повному обсязі згідно умов договору, або несвоєчасне отримання є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа (а.с.100-103). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті вимог з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 травня 2017 року державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори Одеської області Поляковою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №401, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 масив № НОМЕР_2 площею 5,9813 га, кадастровий номер 5121271200:01:001:0146, яка розташована на території Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області.
Між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Вересень» укладено Договір оренди земельної ділянки від 26 травня 2017 року терміном до 2025 року (Додаткова угода №1 від 15 листопада 2018 року про внесення змін до Договору оренди землі №б/н від 26 травня 2017 року).
Відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки від 26 травня 2017 року, зокрема, орендна плата сплачується орендодавцю один раз на рік не пізніше 15 листопада поточного року (п.4.6); орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п.8.1.3); орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату (п.8.4.5).
На підставі укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Вересень» Договору оренди земельної ділянки від 26 травня 2017 року виникли правовідносини оренди земельної ділянки, врегульовані Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про орендну плату». 
Згідно статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку; згідно статті 25 вказаного Закону орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. 
Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Частиною 1 даної норми права визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. 
Згідно частини 1 статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата орендної плати. 
Аналіз норм, які регулюють спірні правовідносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. Порушення умов договору оренди в частині зобов`язання сплати орендної плати лише один раз не вважається систематичним і не може бути підставою для розірвання договору оренди. Факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки стосовно сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, що заборгованість виплачена надалі (після звернення з позовом про розірвання договору). У позовних вимогах про розірвання договору оренди землі також зазначається вимога про повернення земельної ділянки, яка є похідною від вимоги про розірвання договору оренди землі.
Позивач ОСОБА_1 розірвання договору оренди землі обґрунтовує систематичною несплатою орендної плати, а саме несплатою двічі у продовж 2019-2020 років.
Орендну плату за 2019 рік в сумі 17500,00 грн. ОСОБА_1 отримав 12 січня 2021 року, що підтверджено видатковим касовим ордером від 12 січня 2021 року.
Орендну плату за 2020 рік в сумі 14000,00 грн. ОСОБА_1 отримав 12 січня 2021 року. 
З позовом до суду про розірвання договору оренди землі ОСОБА_1 звернувся 01 лютого 2021 року. 
       Систематичності несплати орендної плати не встановлено, так як порушення умов договору оренди в частині зобов`язання сплати орендної плати фактично було лише один раз, а саме за 2019 рік, що не складає систематичності. За 2020 рік орендна плата виплачена із затримкою не з вини підприємства, що не є несплатою орендної плати. При цьому на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом орендна плата була виплачена як за 2019 так і за 2020 рік, заборгованість по орендній платі була відсутня.
       Крім того, земельна ділянка знаходиться в Березівському районі Одеської області, там же знаходиться орендар ПП «Вересень». Орендодавець ОСОБА_1 проживає в Миколаївській області. 
       Договір оренди земельної ділянки, надіслані ОСОБА_1 ПП «Вересень» претензії тощо не містять жодної інформації про спосіб отримання орендної плати та про банківські реквізити особистого рахунку орендодавця для перерахунку орендної плати. ОСОБА_1 особисто чи через представника протягом 2020 року не звертався до адміністрації підприємства для отримання грошових коштів орендної плати. До 2019 року ОСОБА_1 особисто прибував до бухгалтерії підприємства для отримання орендної плати в касі підприємства. Зазначені обставини вплинули на своєчасну виплату орендної плати за 2020 рік. 
ОСОБА_1 не надав доказів того, що прибував до підприємства впродовж 2020 року для отримання орендної плати, чи що надавав банківські реквізити для перерахунку орендної плати, чи що повідомляв про інший спосіб отримання ним орендної плати тощо.
       До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статей 612, 614 ЦК України, у розмінні яких прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
       Для того, щоб у орендаря була змога виконати зобов`язання за договором в частині виплати орендної плати, орендодавець має вжити заходів для отримання такої плати (надати банківські реквізити для отримання коштів у безготівковій формі чи з`явитися до орендаря для отримання грошових коштів готівкою). Невчинення орендодавцем дій, спрямованих на отримання орендної плати від орендаря, фактично унеможливлює її виплату (видачу) і створює штучні перешкоди останньому у здійсненні своїх обов`язків за договором.
       В письмових зверненнях орендодавця до підприємства, доданих до позовної заяви, відсутня інформація щодо банківських реквізитів позивача, за якими підприємство могло би перерахувати орендну плату. Тому такі письмові звернення не можуть слугувати доказами вжиття позивачем зусиль до отримання відповідних коштів та доказами ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором. 
ОСОБА_1 орендну плату за 2019, 2020 рік отримав на початку січня 2021 року у касі підприємства одразу після його особистого звернення.
Викладе в сукупності вказує на відсутність систематичності з вини ПП «Вересень» несплати ОСОБА_1 орендної плати, що має наслідком відсутність підстав для розірвання договору оренди. 
       Правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Вересень» задовольнити.
Рішення Березівського районного суду Одеської області від 25 березня 2021 року – скасувати. 
В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «Вересень» про розірвання договору оренди земельної ділянки, припинення речового права оренди – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 15 січня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева 

Є.С.Сєвєрова