УХВАЛА

14 лютого 2024 року
м. Київ

справа №500/1795/23
адміністративне провадження №К/990/3917/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024    року у справі №500/1795/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області , третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, про зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила:
- визнати дії Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у формуванні подання на повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна протиправними;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України подання про повернення ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 14416,00 грн., що помилково сплачена як збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року апеляційну скаргу позивачки залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, шляхом подання до суду мотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних підстав його пропуску, крім тих, яким судом вже надано оцінку та доказів сплати судового збору.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024    року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 . Відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 . Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у справі № 500/1795/23.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024    року у справі №500/1795/23 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною 3 статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Скаржником належним чином не обґрунтувано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права Восьмим апеляційним адміністративним судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення.
Так суд апеляційної інстанції наголосив, що жодних клопотань чи заяв про скерування документів з суду за іншою адресою позивачка не подавала. Відтак, покликання апелянта на те, що не отримала копії рішення, оскільки за вказаною адресою не проживає не заслуговує на увагу.
Верховний Суд зауважує, що поведінка скаржника, який не здійснював відповідного контролю щодо отримання ним судових рішень підтверджує відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження, що відповідно до пункту4 ч. 1 ст. 299 КАС України є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження. 
Отже, скаржниця повинна зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на її думку, допущені судом при їх ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Відповідно до положень статей 169 та 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом обґрунтування підстав на яких подається касаційна скарга.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024    року у справі №500/1795/23 - залишити без руху.
2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           Л. В. Тацій
                                                                                          Н. В. Коваленко