ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2024 р. 	Справа № 480/3020/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 09.06.23 по справі № 480/3020/23
за позовом                          Харківського Національного університету внутрішніх справ  
до                           ОСОБА_1    
про стягнення витрат на утримання,
ВСТАНОВИВ:
Харківський національний університет внутрішніх справ просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 29935 грн 15 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач проходила службу в поліції. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції, зараховано курсантом ХНУВС присвоївши спеціальне звання "рядовий поліції". На виконання наказу МВС від 01.03.2017 № 173 "Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських" між відповідачем, ХНУВС та ГУНП України в Сумській області укладено контракт № 336 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. У подальшому відповідача відрахували зі складу слухачів Сумської філії Харківського національного університету внутрішніх справ та звільнили зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням). Відповідач повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у ХНУВС в сумі 29935,15 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, у сумі 29935,15 гривень.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповіднісить висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги як доказ копію витягу з наказу по особовому складу, виданому у м. Львів 16.03.2022 про відрахування відповідача з числа курсантів та подальше звільнення відповідно до п. 7 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" зі служби в поліції (за власним бажанням), оскільки власного бажання ОСОБА_1 не виявила, рапорт на звільнення за власним бажанням до Харківського національного університету внутрішніх справ не подавала.
Між тим, вважала неналежним доказом у справі копію Довідки 4/147-д про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ, оскільки вона підписана неповноважними представниками Харківського національного університету внутрішніх справ; не має печатки Харківського національного університету внутрішніх справ, а містить печатку "Відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДЛЯ ДОВІДОК"; містить пусту графу про ознайомлення з довідкою; видана не на офіційному бланку Харківського національного університету внутрішніх справ та без офіційного штампу Харківського національного університету внутрішніх справ; не містить дати документа.
Апелянт зазначила, що судом першої інстанції безпідставно враховано у якості доказів копію супровідного листа про направлення документів від 19.01.2023 та копію повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, оскільки підписантами вказаних документів є неуповноважена на представництво інтересів Харківського національного університету внутрішніх справ особа, повноваження та статус якої не підтверджено жодним документом чи його копією; дата вручення повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі вказана "19.01.2022", при цьому в цьому ж документі вказана дата звільнення відповідача "16.03.2022", однак на дану дату відповідач не отримувала такого повідомлення; повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі не містить ні номеру, ні дати документу, також викладене не на бланку Харківського національного університету внутрішніх справ й без печатки та штампу Харківського національного університету внутрішніх справ; копія супровідного листа про направлення документів від 19.01.2023 також не містить печатки Харківського національного університету внутрішніх справ.
Також апелянт зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що на момент підписання контракту з позивачем ОСОБА_1 було повних 17 років та 9 місяців.
Згідно положень Типового договору про підготовку фахівця, "За фізичну особу, яка не має повної дієздатності, договір підписують її батьки або інші законні представники".
Відповідно до ч. 1 ст. 242 Цивільного кодексу України, "Батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей".
Згідно до ч. 16 ст. 44 Закону "Про вищу освіту" підставою для зарахування особи на навчання є виконання вимог Умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладання договору про навчання між закладом вищої освіти та вступником (за участі батьків або законних представників - для неповнолітніх вступників), в якому можуть бути деталізовані права та обов 'язки сторінвідповіднодо типової форми, затвердженої КМУ.
У контракті, що долучений позивачем до позовної заяви, на аркуші 3, є графа що позначена зірочкою, де повинен був стояти підпис законного представника неповнолітньої особи, однак там відсутній такий підпис. Таким чином, вказаний контракт не може бути прийнятим судом у якості доказу.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що наказом ХНУВС від 19.08.2020 № 245 о/с відповідача прийнято на службу до Національної поліції України, зараховано курсантом 1-го курсу до Харківського національного університету внутрішніх справ.
Між відповідачем, ХНУВС та Головним управлінням МВС України в Сумській області 01.09.2020 укладено контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.
При цьому, відповідно до п.п. 7 ч. 3 розділу ІІІ (Обов`язки сторін), у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції в період навчання на заочній формі та протягом 3 років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України "Про Національну поліцію".
Наказом ХНУВС від 16.03.2022 № 89/ос відповідача відраховано з числа курсантів та звільнено з Харківського національного університету внутрішніх справ з 16.03.2022.
Відповідачу повідомлено про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, за весь період навчання, про що свідчить підпис відповідача на повідомленні про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.
Згідно з довідкою № 4/147-д фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 в ХНУВС складають 29935,15 грн.
З огляду на те, що відповідач добровільно не сплатила фактичні витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 29935,15 грн, позивач звернувся до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень
Частиною першою статті 72 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII визначено, що професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Порядок, організацію та терміни проведення професійного навчання визначає Міністерство внутрішніх справ України (частина друга статті 72 Закону № 580-VIII).
Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання регламентована статтею 74 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII.
Так, згідно вказаної статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, можуть бути зараховані громадяни України, яким станом на 31 грудня року вступу виповниться 17 років.
Підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261.
Згідно вищевказаного Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Судовим розглядом встановлено, що між Харківським національним університетом внутрішніх справ (Виконавець) Головним управлінням Національної поліції України в Сумській області (Замовник) та рядовим поліції ОСОБА_1 укладно контракт №336 від 01.09.2020, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти бакалавра за спеціалістю право. 
Відповідно до абзацу 5 пункту 3 вказаного Контракту, особа зобов`язується у разі дострокового розірвання Конктракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію". 
Втім, в силу ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію", п. 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
Аналогічні висновки сформовані Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23.09.2021 у справі № 520/11540/19.
Відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.
Таким чином, саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
Отже, доведенню підлягає саме належне направлення відповідачу відповідного повідомлення із розрахунком витрат, які підлягають відшкодуванню та, в разі отримання такого повідомлення або неотримання з вини відповідача, фактична відмова здійснити таке відшкодування.
16 березня 2022 року ректором Харківського національного університету внутрішніх справ прийнято наказ №89 о/с "Про відрахування з числа курсантів та звільнення відповідно до п.7 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" зі служби в поліції (за власним бажанням) рядового поліції ОСОБА_1 (0149971), курсанта 2-го курсу факультету №2 за спеціальністю 081 "Право" Харківського національного університету внутрішніх справ з 16.03.2022".
Позивачем складено довідку про фактичні витрат, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2020 по 16.03.2022 в сумі 29935,15 грн.
В матеріалах справи наявне зворотне поштове повідомлення, відповідно до якого 06.02.2023 відповідачем отримано повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, отримання якого відповідачем не заперечується.
Колегія суддів зазначає, що ознайомлюючись з умовами контракту №336 від 01.09.2020, відповідач обізнана про наявність у неї обов`язку відшкодувати витрати за навчання у вищому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З наведених підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 29935,15 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у ХНУВС.
Стосовно доводів апелянта про неможливість врахування як належного доказу по справі копії витягу з наказу по особовому складу про відрахування позивача з числа курсантів за власним бажанням, оскільки нею не виявлено такого бажання, відповідно ненадано рапорту про звільнення за власним бажанням, колегія суддів зазначає наступне.
Предметом спору у справі, що розглядається, є правомірність стягнення витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, відрахованого з вищого навчального закладу за власним бажанням, а не оскраження відповідачем наказу ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 16.03.2022 №89 о/с про відрахування ОСОБА_1 з числа курсантів та звільнення відповідно до п. 7 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" зі служби в поліції (за власним бажанням). 
Між тим, відповідач не позбавлена права оскаржувати, на її думку, протиправність прийнятого наказу про її звільнення зі служби в поліції.
Стосовно доводів апелянта про неможливість врахування судом повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, через той факт, що повідомлення датоване 19.01.2022, тоді як позивача звільнено зі служби в поліції 16.03.2022, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки неточності в датах подій в даному спорі не виключають обов`язку позивача в разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утримання у вищому навчальному закладі.
Стосовно доводів апелянта, що на момент підписання контракту з позивачем, ОСОБА_1 було повних 17 років та 9 місяців, а тому вказаний контракт не може бути прийнятий судом у якості доказу, так як графа, що позначена зірочкою, де повинен бути підпис законного представника неповнолітньої особи, не містить підпису представника, колегія суддів вважає їх необгрунтованими, оскільки вказаний контракт недійсним не визнавався у відповідності до вимог ст. 215 Цивільного кодексу України.
Враховуючи вищенаведене та відсутність доказів добровільного відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 29935,15 грн, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про доведеність правомірності та обґрунтованості вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 по справі № 480/3020/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова