УХВАЛА

29 січня 2024 року 
м. Київ

справа №990/309/23
адміністративне провадження № П/990/309/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Берназюка Я.О., Бучик А.Ю., Кравчука В.М., Стародуба О.П.
перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, голови Верховної Ради України Стефанчука Руслана Олексійовича про зобов`язання вчинити певні дії,- 
УСТАНОВИВ:
15.11.2023 до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Верховної Ради України, голови Верховної Ради України Стефанчука Р.О., в якій позивачка просить суд: 
- зобов`язати Верховну Раду України усунути бездіяльність та створити парламентську слідчу комісію за участю представництва Європейського Союзу з питання повернення католицькій громаді України головного храму - Костелу Святого Миколая;
- зобов`язати Верховну Раду України усунути бездіяльність та вжити дії щодо усунення проявів дискримінації католиків урядом;
- зобов`язати Верховну Раду України надати звіт виборцям щодо бездіяльності та корупції уряду, що призвело до руйнування та неповернення храму - Костелу Святого Миколая;
- винести окрему ухвалу, якою зобов`язати Національне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру надати оцінку корупції уряду, що призвела до руйнації храму та неповерненні його виборцям.
Ухвалою Верховного Суду від 17.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з причин її невідповідності вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано позивачці десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених в ній недоліків шляхом надання до Верховного Суду уточненої позовної заяви, у якій уточнити предмет спору з конкретизацією вимог і викладом обставин, передбачених статтею 160 КАС України, з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються її позовні вимоги щодо кожного із зазначених нею відповідачів, навести належні обґрунтування наявності порушення її прав та свобод з боку відповідача/відповідачів саме при здійсненні ним/ними владних управлінських функцій відповідно до норм чинного законодавства та за наявності підстав подати заяву про залучення до участі у справі третіх осіб, у якій викласти обґрунтування, яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки.
23.01.2024 до Верховного Суду надійшла уточнена позовна заява, а також заява про відвід судді Рибачука А.І. і колегії суддів від участі у розгляді справи № 990/309/23.
Ухвалою Верховного Суду від 25.01.2024 визнано необґрунтованою заяву        ОСОБА_1 про відвід суддів Рибачука А.І., Берназюка Я.О., Бучик А.Ю.,       Кравчука В.М., Стародуба О.П. від участі у справі №990/309/23 та передано зазначену заяву до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для вирішення питання про відвід. 
Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2024 відмовлено у задоволенні заяви        ОСОБА_1 про відвід суддів Рибачука А.І., Берназюка Я.О., Бучик А.Ю.,       Кравчука В.М., Стародуба О.П. від участі у справі №990/309/23.
Перевіривши уточнену позовну заяву ОСОБА_1 на предмет відповідності вимогам, встановлених статтями 160, 161 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
В уточненій позовній заяві наведені вимоги ОСОБА_1 є ідентичними з тими вимогами, що були заявлені нею в позовній заяві, яку було залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 17.11.2023. А відтак, у поданій заяві ОСОБА_1 не виконала вимог ухвали судді Верховного Суду від 17.11.2023, оскільки не уточнила предмет спору з конкретизацією вимог і викладом обставин, передбачених статтею 160 КАС України, з підтвердженням обставин, якими обґрунтовуються її позовні вимоги щодо кожного із зазначених нею відповідачів, не навела належні обґрунтування наявності порушення її прав та свобод з боку відповідача/відповідачів саме при здійсненні ним/ними владних управлінських функцій відповідно до норм чинного законодавства та не подала окремої заяви про залучення до участі у справі третіх осіб із наведенням обґрунтування, яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки.
Верховний Суд зауважує, що адміністративний позов завжди має індивідуальний характер і спрямований на захист конкретних прав, свобод чи інтересів особи в її правовідносинах з певним суб`єктом владних повноважень.
Відтак, позовна заява має містити конкретизовані відомості про суб`єкта владних повноважень, який порушив права позивача, вказувати на право, що підлягає захисту та яке порушив відповідач, конкретні обставини чи факти, з якими позивач пов`язує порушення свого права та які утворюють привід для звернення до суду, а також містити такі ж конкретні вимоги до відповідача, які суд, за наявності для того підстав, має задовольнити з метою захисту порушеного права позивача.
Водночас уточнення, які надіслані позивачкою на усунення недоліків позовної заяви, не відповідають наведеним вище критеріям та є аналогічними тим, що були зазначені в позовній заяві та яким Верховним Судом вже надавалась оцінка в ухвалі від 17.11.2023.
За змістом уточненої позовної заяви позивачка просить зобов`язати Верховну Раду України усунути бездіяльність та вжити заходів щодо припинення дискримінації католиків України та вимагає вчинити дії, які на її думку, спрямовані на захист прав католицької релігійної громади, проте, із змісту цієї заяви, так само як і зі змісту первісної редакції позовної заяви, неможливо встановити дійсний зміст і суть правовідносин, що виникли між позивачкою та Верховною Радою України.
Верховний Суд зазначає, що в ухвалі судді Верховного Суду від 17.11.2023 було звернуто увагу позивачки, що в позовній заяві в якості відповідача також зазначено голову Верховної Ради України Стефанчука Р.О. зміст позовних вимог щодо якого не сформульовано та не заявлено до суду, та вказано, що за змістом частини четвертої статті 22 КАС України Верховний Суд як суд першої інстанції має повноваження щодо розгляду чітко визначеної категорії адміністративних справ, серед яких немає справ щодо оскарження актів, дії чи бездіяльності голови Верховної Ради України.
Отже, аналогічно первісній редакції позовної заяви, зі змісту її уточненої редакції неможливо встановити зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та їх правові підстави. 
Оскільки позивачка не виконала вимоги ухвали судді Верховного Суду від 17.11.2023, позовна заява підлягає поверненню.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Також, колегія суддів звертає увагу, що як в первісній, так і в уточненій редакціях позовної заяви позивачка просить, зокрема, надати їй допомогу в оформленні позовної заяви відповідно до статті 160 КАС України. 
Однак, передбачена у частині четвертій цієї статті можливість надання службовцем апарату адміністративного суду допомоги в оформленні позовної заяви на прохання позивача не може тлумачитися, як самостійне виправлення судом недоліків вже поданої позовної заяви і приведення її у відповідність із вимогами КАС України, тим більш в умовах, коли незрозумілим є намір (позиція) позивачки щодо змісту позовних вимог і їх обґрунтування щодо кожного з відповідачів. Така допомога в будь-якому випадку може бути надана більше в технічному та методологічному контексті.
В ухвалах від 01.07.2021 у справі № 9901/223/21, від 01.09.2021 у справі № 9901/314/21, від 11.11.2021 у справі № 9901/367/21, від 29.12.2021 у справі № 9901/531/21, від 13.01.2022 у справі № 990/8/22, від 13.01.2022 у справі № 990/10/22, від 17.01.2022 у справі № 990/9/22, від 06.07.2022 у справі № 9901/517/21, від 15.09.2022 у справі              № 990/110/22, від 03.10.2022 у справі № 990/133/22, від 19.12.202 у справі № 990/165/22, від 17.01.2023 у справі № 990/168/22 Верховний Суд зазначав, що у випадку, якщо заявники не мають спеціальних знань у сфері права для належного й ефективного судового захисту своїх прав, держава гарантує надання відповідних правових послуг за кошти Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел для соціально незахищених верств населення. Право на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначені Законом України від 02.06.2011 № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу».
Отже, на законодавчому рівні закріплені державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги і для реалізації своїх прав позивачка може звернутися за правовою допомогою до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 22, 160, 169, 243, 248, 266, 295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, голови Верховної Ради України Стефанчука Руслана Олексійовича про зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачці.
Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження. 

Суддя-доповідач                                                                                А.І. Рибачук

Суддя                                                                                                    Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                    А.Ю. Бучик

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб