ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2024 року                                 
м. Харків
справа № 632/743/23
провадження № 22-ц/818/761/24
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
сторони справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідачі - Первомайське комунальне підприємство «Тепломережі»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року ухвалене у складі судді Кочнєва О.В. -
ВСТАНОВИВ:
В травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила суд визнати дії відповідача щодо нарахування в опалювальному сезоні з листопада 2022 року по квітень 2023 року належних до сплати сум за централізоване опалення квартири АДРЕСА_1 , виходячи з опалюваної площі квартири у розмірі 29,00 кв.м протиправними та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок послуги з опалення за вищезазначений період виходячи з опалюваної площі квартири у розмірі 29,00 кв.м. 
В обґрунтування позову з посиланням на норми Закону України «Про захист прав споживачів» було зазначено, що дії відповідача є такими, що порушують вимоги діючого законодавства в частині зменшення прав позивачка на встановленні раніше та погоджені сторонами умови надання послуги з опалення, що порушує її право на отримання послуг відповідно до обсягу їх надання.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28.09.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , яка діє за себе і як піклувальник обмежено дієздатного ОСОБА_2 відмовлено через відсутність правових підстав для задоволення позову
Рішення мотивовано тим, що відсутність батарей опалення не є доказом відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання, оскільки єдиним доказом такого відключення є встановлення індивідуального опалення у квартирі на підставі відповідного акту органу місцевого самоврядування або рішення загальних зборів мешканців будинку, як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, про таке відключення. Без вказаних рішень підстави для відключення квартири від мереж централізованого опалення відсутні. Здійснення нарахування вартості комунальних послуг виходячи з загальної площі квартири позивачки без врахування площі допоміжних приміщень є цілком законними та обґрунтованими.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не дав належної оцінки даним актів від 14.11.2005 та від червня 2006 року за змістом яких працівниками ПКП "Тепломережі" було проведено відключення опалення в належній позивачу квартирі, спочатку в кімнаті, площа якої складає 17 кв. шляхом відрізу опалюваного приладу, а потім в кімнаті площею 11.2 кв.м, одночасно позивачку зобов`язали ізолювати стояк опалення який проходить через квартиру. Апелянт зазначила, що вона з сином стали співвласниками квартири шляхом приватизації на підставі відповідного рішення виконавчого органу місцевого самоврядування. При цьому, квартира на момент прийому-передачі була вже без системи централізованого опалення, про що маються відповідні докази. Згідно квитанцій ПКП "Тепломережі" нарахування за теплопостачання проводилися на площу 29.0 кв.м у зв?язку з відсутністю опалюваних приборів у двох кімнатах, а з листопада 2022 року на її адресу почали надходити рахунки на оплату комунальної послуги з централізованого опалення, в яких суми, нараховані для сплати, не відповідають обсягу фактично спожитої теплової енергії. ПКП "Тепломережі" почали нараховувати на площу 57,20 кв. м. Скаржник зазначила, що документ який підтверджує факт встановлення лічильника відсутній в матеріалах справи, але встановлення загальнобудинкового лічильника тепла відбулось ще в 2016 році. Суд не взяв до уваги той факт, що на акті про відключення від опалення є резолюція начальника щодо проведення перерахунку та зняття нарахування по опаленню.
31.01.2024 до суду апеляційної інстанції від ПКП "Тепломережі" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення залишити без змін. Посилався на те що судом повно та всебічно дослідженні обставини у справі та ухвалене законне та обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає. 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що позивачка разом із своїм обмежено дієздатним сином ОСОБА_2 , законним представником якого вона є (а.с.9) мають на праві власності квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.02.2009 року, що підтверджується відповідним витягом від 20.03.2009 (а.с.10-11).
Вказана квартира опалюється відповідачем на загальних підставах. У 2005 та 2006 роках, коли квартира належала територіальній громаді м. Первомайський Харківської області у двох кімнатах вказаної квартири площею відповідно до технічного паспорту від 14.11.2008 року (а.с.12-13) 10,00 кв.м та 17,80 кв.м. за погодженням з відповідачем було відрізано батареї опалення (а.с.14-15), що стало підставою для здійснення перерахунку об`єму опалювальної площі відповідачем та відповідна опалювальна площа до закінчення опалювального сезону 2021-2022 років складала 29,00 кв.м. замість реально корисної площі квартири у розмірі 57,00 кв.м. (а.с.16-17).
Причиною зміни нарахування з боку відповідача щодо позивачки стала відсутність можливості такого нарахування з боку відповідача у подальшому у опалювальному сезоні 2022-2023 років через встановлення загальнобудинкового лічильника тепла, відсутністю такого поняття у законодавстві як частково опалювальна площа, що унеможливлювало для відповідача продовження нарахування позивачці на частково опалювальну площу.
Про вказаний факт позивачка була належним чином повідомлена 01.06.2022. 
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини статті 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно зі ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відповідно до статті 41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно до положень статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
За змістом п. 12 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.
Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок).
Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку).
За змістом пунктів 5-6 Розділу ІІІ Порядку комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника.
Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проєктної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.
Відповідно до пункту 7 Розділу ІІІ Порядку для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.
За потреби, власник забезпечує виготовлення проекту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил.
Пунктом 8 Розділу ІІІ Порядку передбачено, що відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється у міжопалювальний період не пізніше ніж 01 жовтня у спосіб, що не перешкоджає постачанню теплової енергії та гарячої води до інших квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаних до ЦО та ГВП.
Виконання робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП здійснюється виконавцем робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання або постачання гарячої води чи іншим залученим власником суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання (пункт 9 Розділу ІІІ Порядку).
Відповідно до пункту 10 Розділу ІІІ Порядку для виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення повідомляє виконавця відповідної комунальної послуги та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води про своє рішення щодо відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП шляхом подання письмової заяви в довільній формі, у якій зазначається наявність підстави для такого рішення згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
До заяви додається копія витягу з протоколу засідання Комісії про розгляд питання щодо відокремлення (відключення) такої квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, а також копія проекту такого відокремлення (відключення).
У разі виконання робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП іншим залученим власником суб`єктом господарювання, який у випадках, передбачених законодавством, має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, власник квартири чи нежитлового приміщення письмово повідомляє виконавця послуг з постачання теплової енергії, виконавця послуг з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води - про дату і час виконання робіт з відокремлення (відключення) не пізніше ніж за 15 календарних днів до дня виконання таких робіт. Неприбуття представників виконавців відповідних комунальних послуг та виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води за умови їх повідомлення не може бути підставою для відмови у виконанні робіт із відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП (пункт 12 Розділу ІІІ Порядку).
За змістом пункту 13 Розділу ІІІ Порядку після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.
Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.
Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.
Аналізуючи наведені нормативно-правові акти, суд приходить до висновку, що для від`єднання централізованого опалення та гарячого водопостачання необхідно дотримуватись вимог Порядку.
Зазначене свідчить про те, що право споживача на відключення від системи теплопостачання і в подальшому розірвання договору про надання послуг з теплопостачання не є абсолютним, воно може бути реалізовано лише за певних умов.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Встановлені у справі обставини свідчать про те, що відключення кімнат у належній позивачу на праві власності квартири відбулось не у відповідності до порядку, що затверджений центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Належних і допустимих доказів на підтвердження факту відключення кімнат у квартирі від системи централізованого теплопостачання у спосіб, передбачений Законом, позивач суду не надала.
Зважаючи на наведене, суд погоджується з висновками суду про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови у їх задоволенні позовних вимог та перерахунку вартості послуг.
Апеляційний суд не приймає доводи апелянта стосовно того, що на акті про відключення від опалення є резолюція начальника щодо проведення перерахунку та зняття нарахування по опаленню, адже це не свідчить про те, що ОСОБА_1 відключення кімнат від централізованого опалення відбулось у встановлений законом спосіб.
Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2). 
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –залишити без задоволення.
Ухвалу на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2023 року –залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 березня 2024 року.
Головуючий                                                                 О.Ю.Тичкова

Судді                                                                                О.В.Маміна 

                                                                               Н.П.Пилипчук