ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2707/23  Номер провадження 33/814/610/24	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 11 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 11 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що розгляд справи був провдений без його присутності, а також ним не отримувалась копія оскаржуваної постанови. 
Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги, з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржувану постанову прийнято 11 січня 2024 року, останнім днем подачі апеляційної скарги було 21 січня 2024 року, апеляційна скарга подана 11 березня 2024 року, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження, визначеного частиною 2 статті 294 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи, призначений на 11 січня 2024 року, що підтверджується змістом його заяви від 11 січня 2024 року, в якій заявник просив відкласти розгляд справи.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку, заявник посилається на те, що позаяк йому було відомо про розгляд справи, проте не вказує дату коли саме йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови.
Доводи заявника, що йому не направлялась та ним не отримувалась копія постанови спростовуються матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що копія оскаржуваної постанови була отримана ним 06 лютого 2024 року. 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що про існування оскаржуваної постанови було відомо захиснику особи – адвокату Дігтярь Л.А., яка звернулась до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, позяак, фактично ознайомитись адвокат з`явилась 01 березня 2024 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Таким чином, адвокат, не вжив необхідних заходів, щоб ознайомитись із матеріалами справи, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для визначення зазначених заявником обставин поважними.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належним чином не мотивовано та не підтверджено доказами, що є підставою для повернення апеляційної скарги.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду та надання відповідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 11 січня 2024 року, відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Полтавського апеляційного суду                                          Ю. В. Дряниця