Номер провадження: 22-ц/813/3619/24 
Справа № 522/6673/23
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Комлевої О.С., Заїкіна А.П., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи: Херсонська міська рада Херсонського району Херсонської області, Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2023 року у складі судді Шенцевої О.П.,
встановив:
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, за участю заінтересованих осіб Херсонської міської ради Херсонського району Херсонської області, Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_2 , в якій просила встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю понад п`яти років. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2023 року заяву представника заінтересованої особи ОСОБА_2 про залишення заяви без розгляду задоволено. Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Херсонська міська рада Херсонського району Херсонської області, Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду. Роз`яснено ОСОБА_1 , що даний спір повинен розглядатися в позовному порядку, у відповідності з діючим законодавством.
Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що в даному випадку відсутній спір про право, а тому відсутні підстави про залишення заяви без розгляду, оскільки ОСОБА_4 спадщина за батьком не прийнята та на даний час жодні позовні вимоги ОСОБА_4 щодо захисту його спадкових прав судами не розглядаються. За обставин неприйняття спадщини ОСОБА_2 ним не реалізовано право на спадкування до майна батька, а тому у нього відсутнє саме суб`єктивне право на спадкове майно. Відсутність у особи порушеного права виключає саме існування спору про право.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.
Від представника ОСОБА_2 13.03.2024 надійшла заява в якій останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін та просив здійснювати розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_2 
11.03.2024 від представника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області надійшла заява про розгляд справи без його участі.
14.03.2024 від представника апелянта надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі апелянта.
Представник Херсонської міської ради Херсонського району Херсонської області в судове засідання 14.03.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, виходив з того, що під час розгляду справу виник спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Законодавцем визначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, у певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 2 статті 293 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Зокрема, згідно пункту 5 цієї статті в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік фактів, що встановлюються судом визначено в частині 1 статті 315 ЦПК України.
Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
За приписами ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду, якщо під час розгляду справи буде виявлений спір про право.
Матеріали справи свідчать, що після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася заявниця ОСОБА_1 . 
Також, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся і син померлого, заінтересована особа у даній справі ОСОБА_2 .
Суд, першої інстанції встановивши, що заявниця ОСОБА_1 просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 більше п`яти років для вступу у спадщину, разом з тим заінтересована особа, ОСОБА_2 , який є сином померлого та претендує на майно, яке входить до складу спадщини, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки між заявницею та ОСОБА_2 існує спір про право, який може бути вирішено в порядку позовного провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що заінтересованою особою ОСОБА_2 був пропущений встановлений законом строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 у даному випадку правового значення не мають, оскільки право на спадщину виникає з дня її відкриття.
Крім того, залишаючи заяву без розгляду, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 294 ЦПК України, заявнику роз`яснено право подати позов на загальних підставах.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для залишення заяви без розгляду.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 29.03.2024

Головуючий                                                         Є.С. Сєвєрова 

Судді:                                                                  А.П. Заїкін

О.С. Комлева