ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2024 року	Львів	Справа № 380/11310/23 пров. № А/857/22426/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі № 380/11310/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Кедик М.В. в м. Львові Львівської області 02.11.2023 року в порядку письмового провадження), -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також – відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 17.08.2016 по 28.02.2018 поточної індексації грошового забезпечення у сумі 64887,43 грн із застосуванням січня 2008 року, як місяця підвищення грошового доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі також – Порядок № 1078);
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу з 17.08.2016 по 28.02.2018 поточну індексацію грошового забезпечення у сумі 64887,43 грн із застосуванням січня 2008 року, як місяця підвищення грошового доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку № 1078, з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати у неповному розмірі позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 17.08.2016 по 28.02.2018 - без урахування у складі грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, нарахованої із застосуванням січня 2008 року, як місяця підвищення грошового доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку № 1078;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 17.08.2016 по 28.02.2018 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, нарахованої із застосуванням січня 2008 року, як місяця підвищення грошового доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку № 1078;
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати у неповному розмірі позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік без урахування у складі грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, надексації грошового забезпечення, нарахованої із застосуванням січня 2008 року, як місяця підвищення грошового доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку № 1078 та щомісячної додаткової грошової винагороди у повному розмірі, нарахованої на виконання рішення суду у даній справі;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої із застосуванням січня 2008 року, як місяця підвищення грошового доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку № 1078 та щомісячної додаткової грошової винагороди у повному розмірі, нарахованої на виконання рішення суду у даній справі;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації-різниці в розмірі 3988,2 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 по 20.08.2021 у сумі 166089,23 грн відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю в розмірі 3988,2 грн щомісячно за період з 01.03.2018 по 20.08.2021 у сумі 166089,23 грн. відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати у неповному розмірі позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021 роки, компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2021 роки (70 діб), одноразової грошової допомоги при звільненні - без урахування у складі грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації-різниці у розмірі 3988,2 грн відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021 роки, компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2021 роки (70 діб), одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації-різниці у розмірі 3988,2 грн відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 17.08.2016 по 28.02.2018.
Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 17.08.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).
Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 20.08.2021.
Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 20.08.2021 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6, пункту 5 Порядку № 1078.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржили сторони, які покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначає, що задовольняючи частково заявлений позов, суд першої інстанції безпідставно не перевірив обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, не розрахував їх і, відповідно, у судовому рішенні не вказав конкретні суми, на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити. Задоволення вимог щодо обрахування індексації в конкретних сумах тягне за собою відповідно і задоволення похідних вимог щодо перерахунку розміру отриманих позивачем щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільненні. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та повністю задовольнити позов.
Відповідач у заявленій апеляційній скарзі покликається на те, що для проведення індексації грошового забезпечення позивача у розмірах, зазначених ним в позові, відсутні підстави. Звертає увагу на виключну дискреційність повноважень відповідача у проведенні нарахування індексації, а також, що виплата індексації здійснюється виключно в межах бюджетних асигнувань. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та повністю відмовити в позові.
Відповідач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 17.08.2016 № 182 (по стройовій частині) прибув і приступив до виконання службових обов`язків прапорщик ОСОБА_1 .
Згідно з витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.08.2021 № 169 (по стройовій частині) вважати таким, що вибули: штаб-сержанта ОСОБА_1 , командира взводу охорони роти охорони батальйону охорони, звільненого наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 26.07.20214 № 27-РС з військової служби у запас відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) з правом носіння військової форми одягу. Вважати, що справи та посаду здав.
Відповідно до довідки  про нараховане грошове забезпечення та індексацію грошового забезпечення в період з серпня 2016 року по серпень 2021 року штаб-сержанта ОСОБА_1 з серпня 2016 року по листопад 2018 року не вплачувалась індексація грошового забезпечення, з грудня 2018 по серпень 2021 року вплачувалась індексація грошового забезпечення.
Листом від 14.06.2023 № 71/1/472 ВЧ НОМЕР_1 повідомила позивача, що запроваджений новий механізм визначення початку обчислення індексу споживчих цін для нарахування індексації, з метою уникнення проблемних питань щодо нарахування різних сум індексації, в грудні 2015 року мало бути здійснено упорядкування структури грошових доходів відповідно до постанови № 1013. Для проведення подальшої індексації індекс споживчих цін мав розраховуватися з січня 2016 року.
Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо невірного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі також Закон № 2011-XII), у статті 1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (надалі також - Закон № 1282-ХІІ).
Положеннями статті 1 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Положеннями статті 4 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
В силу статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 1078, в редакції від 21 червня 2012 року, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції від 21 червня 2012 року, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Враховуючи наведене, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи в тому числі військовослужбовців.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач  з серпня 2016 року по листопад 2018 року не виплачував індексацію позивачу.
Колегія суддів наголошує, що у зв`язку з прийняттям Постанови № 1013, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.
Серед іншого, внесеними змінами передбачено ряд новел в порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Так, в редакції Постанови № 1013 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.»
Таким чином, починаючи з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.
Отже, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078).
Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника (в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок), а саме від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Відповідно до пункту 14 Порядку № 1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
Згідно з роз`ясненням Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року № 48/о/66-17 на запит Департаменту фінансів Міноборони від 18 липня 2017 року № 248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року № 28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.
Вирішуючи питання про те, який базовий місяць мав бути встановлений позивачу при нарахуванні йому індексації грошового забезпечення за спірний період, колегія суддів зазначає, що 07 листопада 2007 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі також - Постанова № 1294), відповідно до пункту першого якої грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів від 7 листопада 2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 1294), ця Постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року.
Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Постанова № 1294 втратила чинність 01 березня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі також - Постанова № 704), якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців та установлено для них нові додаткові види грошового забезпечення.
Колегія суддів звертає увагу, що підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з 01 січня 2008 року (після набрання чинності Постановою № 1294) по 28 лютого 2018 року (до моменту набрання законної сили Постанови № 704), що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.
Отже, за період з  серпня 2016 року по листопад 2018 року базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача повинен бути січень 2008 року.
З матеріалів справи слідує, що, відповідач не нараховував позивачу індексацію у період  з серпня 2016 року по листопад 2018 року.
Збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку повноваження відповідача не є дискреційними, оскільки ним виконано свій обов`язок щодо встановлення базового місяця, однак його визначено помилково, тому у даному випадку є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення із урахуванням базового місяця січня 2008 року.
Дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.
Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
За змістом пункту 5 Порядку № 1078 підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.
Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).
Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку.
Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21.
Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції вірно обрав спосіб захисту порушеного права позивача в цій частині, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 17.08.2016 по 28.02.2018 року.
А лише у випадку неправильного розрахунку, вчиненого на виконання рішення суду, виникнуть підстави для зобов`язання відповідача здійснити такий розрахунок і виплату у конкретній сумі.
Саме обрання такого способу захисту неодноразово підтверджувалося Верховним Судом при розгляді аналогічних спорів, зокрема у справах №№ 620/7687/21 (постанова від 21 березня 2023 року), 420/25952/21 (постанова від 24 березня 2023 року), 300/5628/21 (постанова від 04 травня 2023 року), 380/813/22 (постанова від 27 липня 2023 року).
Щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та доплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 20.08.2021 із врахуванням абзаців 3-6 пункту 5 Постанови № 1078 колегія суддів виходить з наступного.
Питання врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 неодноразово досліджувалось Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.07.2023 у справі № 240/23550/21.
У вказаних постановах Верховний Суд зауважив, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Також дійшов висновку, що системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дають суду підстави зробити висновок, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.
З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Буквальний спосіб тлумачення норм абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078 свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (абзац 5 пункту 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
У такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Відповідно до довідки про нараховане грошове забезпечення та індексацію грошового забезпечення в період з серпня 2016 року по серпень 2021 року штаб-сержанта ОСОБА_1 грошове забезпечення позивача в лютому 2018 року становило: посадовий оклад - 800,00 грн.; оклад за військовим званням - 60,00 грн.; надбавка за вислугу років - 301,00 грн.; надбавка за виконання  особливо важливих завдань – 580,50 грн., щомісячна додаткова грошова винагорода – 3562,50 грн., премія – 4196,00 грн., що в загальному становить 9500,00 грн.
Відповідно до довідки про нараховане грошове забезпечення та індексацію грошового забезпечення в період з серпня 2016 року по серпень 2021 року штаб-сержанта ОСОБА_1  грошове забезпечення позивача в березні 2018 року становило: посадовий оклад – 3260,00 грн.; оклад за військовим званням - 950,00 грн.; надбавка за вислугу років – 1894,50 грн.; надбавка за виконання  особливо важливих завдань – 610,45 грн., премія – 3260,00 грн., що в загальному становить 9974,95 грн.
Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) становить 474,95 грн (9974,95 грн. - 9500,00 грн.). 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у березні 2018 року складав 1762 грн.
За змістом листа Міністерства соціальної політики України від 28.09.2021 № 5211/0/290-21/51 та виходячи із розмірів індексів споживчих цін за період 01.02.2018 до 01.03.2018, величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, порівняно із місяцем попереднього підвищення доходу (січень 2008 року), складає 253,3%.
Отже, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становить 4463,15 грн. (1762,00 грн. * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.).
Оскільки підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 474,95 грн., а сума можливої індексації грошового забезпечення позивача за березень 2018 року становить 4463,15 грн., отже, сума можливої індексації грошового забезпечення перевищує розмір підвищення доходу.
Таким чином, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання індексації-різниці в сумі: 3988,20 грн. (4463,15 грн. - 474,95 грн.).
Таким чином, починаючи з березня 2018 року, сума індексації з урахуванням абзацу 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися у фіксованому розмірі до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини.
З огляду на обставини справи, враховуючи, що відповідачем не проведено індексацію у належному розмірі, що є протиправними діями відповідача,  наявні правові підстави для зобов`язання останнього нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 20.08.2021 відповідно до абзаців 4-6 пункту 5 Порядку № 1078.
Визначення такого способу захисту за вказаний спірний період (з 01.03.2018 року) також неодноразово було відображено в постановах Верховного Суду, зокрема у постановах від 23.03.2023 (справа № 400/3826/21, 29.03.2023 (справа № 380/5493/21), 06.04.2023 (справа № 420/11424/21).
Сума індексації-різниці з 01.03.2018 року по 20.08.2021 року, що належить позивачу, становить 166089,23 та розрахована за наступною формулою:
3988,2 грн. * 41 місяць (з 01.03.2018 по 30.07.2021) + 3988,2/31/20 (за серпень 2021), де 3988,2 – щомісячна індексація-різниця, 41 – кількість повних місяців у розрахунковому періоді, кількість днів у серпні 2021 року – 31, кількість днів у серпні 2021 року, протягом яких позивач перебував на службі – 20. 
Таким чином, в цій частині, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову в позові.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність відмовити у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 17.08.2016 по 28.02.2018 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого нараховується відповідна виплата, індексації грошового забезпечення, нарахованої із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення грошового доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку № 1078, грошову допомогу для оздоровлення за 2016, 2017 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації грошового забезпечення, нарахованої із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення грошового доходу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін відповідно до Порядку № 1078, щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу для оздоровлення за 2018, 2019, 2020, 2021 роки, компенсацію за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2021 роки (70 діб), одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого нараховуються відповідні виплати, індексації-різниці у розмірі 3988,2 грн відповідно до абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078, оскільки такі вимоги позивача є передчасними. 
Відповідач ще не здійснював виплату індексації грошового забезпечення, ще не нарахував її у належному розмірі, отже й перерахунок зазначених у попередньому абзаці виплат. Вказані позовні вимоги свідчать про їх заявлення на майбутнє, оскільки позивач вважає ймовірним можливе порушення його прав у цій частині, однак захисту підлягають саме порушені права.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу і на формулювання позовних вимог в зазначеній частині, в яких позивач просить здійснити перерахунок проведених йому раніше виплат з врахуванням у складі грошового забезпечення індексації, нарахованої на виконання рішення суду у справі, що розглядається.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
В той же час апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, однак допущено порушення норм матеріального права в частині, зазначеній вище.
Відтак воно підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга позивача – частковому задоволенню.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право касувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі № 380/11310/23 скасувати в частині вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 20.08.2021 року та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Зобов`язати відповідача, військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_1 , індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 20.08.2021 відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, в розмірі 3988 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 20 коп. щомісячно, в загальній сумі – 166089 (сто шістдесят шість тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 23 коп.
В іншій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар