УХВАЛА

17 січня 2024 року 
м. Київ

справа № 200/2843/22
адміністративне провадження № К/990/497/24 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дирекція адміністративних будівель" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023 у справі №200/2843/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дирекція адміністративних будівель" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління Державної Казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправними дії, стягнення боргу з бюджетного відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

          Товариство з обмеженою відповідальністю "Дирекція адміністративних будівель" звернувся до суду з позовом,про:
- визнання протиправними дії Головного управління ДПС України у Донецькій області з відмови ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" у праві на отримання бюджетного відшкодування в сумі 2527215 грн, що утворилась станом на серпень 2015 року;
- стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Дирекція адміністративних будівель" заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість в сумі 2527215 грн, що утворилась станом на серпень 2015 року та пені у розмірі 138422,14 грн.
          Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2023, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023  в задоволенні позовних вимог відмовлено.
           04.01.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дирекція адміністративних будівель" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023 у справі №200/2843/22, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані рішення та задовольнити позов.
          При вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження, суд зазначає наступне.
          За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -        КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені             КАС України        підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України      учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
          Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою                             статті 353 цього Кодексу.
          Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
          Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
          Після перевірки змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що вона містить посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
          Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише посилання на такий підпункт, необхідно указати конкретну норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, підстави необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
          Проте, всупереч зазначених вимог, заявником не указано у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування конкретної норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
          Зміст касаційної скарги зводиться до викладу фактичних обставин справи із посиланням на нормативно-правові акти, однак без належного обґрунтування підпункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
          Разом з тим, основні доводи касаційної скарги ґрунтуються на необхідності додатково перевірити та переоцінити докази, і визнати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи постанові суду саме так, як вважає заявник скарги.
          Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України.
          Таким чином, пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.
          Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
          Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
          Керуючись статтями 248, 328, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дирекція адміністративних будівель" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023 у справі №200/2843/22 повернути особі, яка її подала.
          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.   

Суддя	В.П. Юрченко