ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/6632/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 року (суддя Рянська В.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 17.11.2023 року) в справі №160/6632/23 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Алан» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, - 

в с т а н о в и в:
31.03.2023 року ТОВ «Алан» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту – відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.03.2023 року № 357505, прийняту начальником відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, якою передбачено стягнення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 357505 від 15.03.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «Алан».
З рішенням суду першої інстанції не погодилась Державна служба України з безпеки на транспорті та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд при розгляді справи не у повному обсязі з`ясував обставини справи, не дослідив всіх доказів у справі. Апелянт вказував, що контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог профільного Закону  та законодавства про працю. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. До переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48  Закону України «Про автомобільний транспорт»  віднесено також інші документи, що передбачені законодавством, зокрема тахограф. Визначити про дотримання визначеного режиму праці та відпочинку водія можливо з оформленої особистої картки водія та роздруківки даних роботи цифрового тахографа. Способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування. Апелянт вказував, що під час перевірки транспортного засобу, який належить позивачу, марки Renault, д.н. НОМЕР_1 , була відсутня картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа, які  повинні знаходитись у водія, про що було складено акт та винесено стосовно позивача як перевізника, постанову №357505 про застосування адміністративно-господарського штрафу на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону   в сумі 17000 грн. Апелянт вказував, що водій транспортного засобу під час зупинки та фіксування порушення надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого його власником є ТОВ «Алан», також відповідно до товарно-транспортної накладної перевізником є ТОВ «Алан». Визначається обов`язком водія надати документи для перевірки. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що автомобільний перевізник повинен мати та пред`являти особам, уповноваженим здійснювати контроль, документи, на підстав яких виконується перевезення, для водія таким документом є посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший вантажний документ, інші документи передбачені законодавством. Закон України «Про автомобільний транспорт» не містить чіткого обов`язку для водія мати при собі індивідуальну картку водія. Профільна Інструкція передбачає, що водій повинен мати тахограф, який повинен фіксувати режим роботи та відпочинку водія, слід своєчасно заповнювати тахокартку та забезпечувати її належне зберігання. Контроль за роботою водіїв здійснює роботодавець незалежно від протяжності маршруту. Законодавство не містить вказівки для водіїв здійснювати внутрішні перевезення з використанням контрольних приладів – тахографів, виконувати реєстрацію режиму праці та відпочинку водіїв. Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників. Суд першої інстанції вказував, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах. Суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів. Відповідач посилався на ту обставину, що транспортний засіб марки Renault, був обладнаний тахографом, однак доказів на підтвердження цієї обставини відповідачем суду не надано. Позивач заперечував обладнання вказаного транспортного засобу тахографом. Зі змісту товарно-транспортної накладної (форма № 1-ТН) № 690556 від 17.01.2023 року встановлено, що перевізником, замовником та відправником у ній зазначено ТОВ «Алан». Протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу є документом, який повинен мати водій транспортного засобу, що обладнаний тахографом, у разі якщо такий автомобіль використовується для перевезень пасажирів та/або вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Обладнання тахографом транспортного засобу, що перевірявся, та його використання для перевезень вантажів суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері надання послуг з перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами, відповідачем не доведено. Суд першої інстанції вказував, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог частини другої  ст. 77 КАС України  не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови № 357505 від 15.03.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача у сумі 17000 грн.
Матеріалами справи встановлено, що посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області на місці автодороги М-14 на відрізку дороги Одеса-Мелітополь 21 км + 434 км було здійснено перевірку транспортного засобу марки Renault, номерний знак НОМЕР_1 ,  за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №351067 від 17.01.2023 року. Висновками акту встановлено, що вантажний транспортний засіб  Renault, номерний знак НОМЕР_1 , яким кермував водій ОСОБА_1 , здійснював вантажне перевезення без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа ТЗ, автомобіль обладнано цифровим тахографом. Водій під час перевірки надав свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_2 ,товарно-транспортну накладну від 17.01.2023 року № 690559, посвідчення водія. Акт водієм отримано та підписано. 
Листом Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області № 13160/23/24-23 від 01.03.2023 року повідомлено ТОВ «Алан» про розгляд питання про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який отримано ТОВ «Алан» 14.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.  
15.03.2023 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області було розглянуто акт та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №357505 у сумі 17000 грн. до ТОВ «Алан».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб Renault Premium 250/18, номерний знак НОМЕР_1 , належить ТОВ «Алан».
Відповідно до товарно-транспортної накладної № 690559 від 17.01.2023 року водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Premium 250/18, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажу, автомобільний перевізник ТОВ «Алан».
Згідно ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються перевезення. 
Статтею 48   Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених статтею 48 Закон віднесено також інші документи, що передбачені законодавством. Перелік документів, які повинні бути у наявності у водія під час здійснення ним перевезення вантажів не обмежується переліком визначеним ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Згідно п. 1.4   Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року  №385,   терміни вживаються у такому значенні: контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР (994_016).
Згідно з пунктами 2.4, 3.3, 3.6  вищевказаної Інструкції, транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів. Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.
Отже передбачено, що водій повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Згідно з п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.
Транспортний засіб повинен бути обладнаний тахографом, у разі обладнання автомобіля тахографом, повинен бути протокол перевірки та адаптації. У разі відсутності тахографа, водій зобов`язаний мати при собі та заповнювати (вносити дані) до індивідуальної книжки водія.  Визначитись із дотриманням визначеного режим праці та відпочинку водія можливо з оформленої особистої картка водія та роздруківки даних роботи цифрового тахографа.
Позивач не надає індивідуальну контрольну картку водія. Також встановлено, що індивідуальну контрольну картку водія не було пред`явлено перевіряючим особам під час перевірки, не було надано під час винесення постанови. 
Як свідчать встановлені обставини справи, під час перевірки транспортного засобу позивача - Renault, номерний знак НОМЕР_1 була відсутня картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа або протокол його перевірки та адаптації, які відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті повинні знаходитись у водія, про що було складено акт та винесено стосовно суб`єкта господарювання – перевізника, постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При вирішені спору, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, зокрема від 11.02.2020 року у справі №820/4624/17, від 10.05.2019 року у справі №816/124/17. Верховний Суд вказував, що положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, зокрема протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 року, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року. За відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, без оформлення індивідуальної контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Позивач у своїх доводах наголошував, що відповідно до норм  ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»  за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Відповідно до наданих договору оренди та товарно-транспортної накладної перевізником вказано іншу особу, а тому, на думку позивача, він, відповідно до приписів  ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», не може бути суб`єктом відповідальності.
Позивач вказував, що відповідачем не доведено, що автомобіль Renault, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний тахографом, у разі його не обладнання тахографом і не може бути протоколу його перевірки та адаптації. у разі відсутності обладнання на автомобілі автоматичного тахографа має бути заповнена письмова тахокартка або картка водія.
Відповідно до  ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»  автомобільний перевізник- фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Таким чином, водій здійснюючи перевезення від імені перевізника, повинен мати при собі та пред`являти перевіряючи особам документи у відповідності до ст. 48   Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. При перевірці 17.01.2023 року, водій не надав протокол перевірки та адаптації тахографа ТЗ. 
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції керується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.12.2018 року у справі № 804/8740/16, від 14.12.2023 року у справі № 340/5660/22, від 21.12.2023 року у справі № 280/2150/23.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому у разі коли його позовні вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись статтями 242, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – задовольнити.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 року в справі №160/6632/23 – скасувати. 
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Алан» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова