Справа № 159/156/24  Провадження №33/802/232/24 	Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П. Ю. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2024 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, і на підставі ст.36 КУпАП призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30 грудня 2023 року о 18 год. 28 хв. в м. Ковелі на вул. Володимирська, 67, керував транспортним засобом марки «КІА СОРЕНТО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме – хитка хода, не чітка вимова, запах алкоголю у видихаємому з ротової порожнини повітрі. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку.
Крім того,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 30 грудня 2023 року о 18 год. 28 хв. в м. Ковелі на вул. Володимирська, 67, керував транспортним засобом марки «КІА СОРЕНТО», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Ауді Q5», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, з неправильним застосуванням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням його на військовій службі. ОСОБА_1 вказує, що специфіка проходження ним військової служби не дає йому можливості відлучитися від позицій її несення. Можливість прибути до адвокатського об`єднання чи особисте подання клопотання, на що посилається місцевий суд, апелянт вважає необґрунтованим, адже договір про надання правничої допомоги був укладено дистанційно, шляхом електронного листування. 
Вказане вище, на переконання ОСОБА_1 , призвело до порушення вимог КУпАП, а саме судовий розгляд відбувся без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є істотним порушенням, оскільки перешкодили ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
З огляду на викладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою від 13.03.2024, яка міститься у матеріалах справи (а.с.61).
Жодних клопотань про відкладення апеляційного розгляду від нього не надходило, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав. 
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами. 
Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ №072325 від 30.12.2023 (а.с.1) та серії ААБ №071802 від 30.12.2023 (а.с.20); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.12.2023 (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 30.12.2023 (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.12.2023 (а.с.8); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 617 від 30.12.2023 (а.с.9); відеозаписом з нагрудних бодікамер з місця події від 30.12.2023 (а.с.15); схемою місця ДТП від 30.12.2023 (а.с.23); фотознімками з місця події від 30.12.2023 (а.с.27-30).
Відеозаписи з бодікамер поліцейських, які містяться в матеріалах справи, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення  ОСОБА_1  адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП (а.с.15), а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які ставиться йому у провину.
Єдиним мотивом для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вказує на проведення судового розгляду у його відсутності, що призвело до порушення його права на справедливий суд.
Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення ААБ №072325 від 30.12.2023 (а.с.1) та серії ААБ №071802 від 30.12.2023 (а.с.20) працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду адміністративних матеріалів щодо нього, а саме 15 січня 2024 року у Ковельському міськрайонному суді Волинської області. Вказане стверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (відеозапис №…014, а.с.15).
Обізнаність апелянта про перебування у вказаному суді адміністративних матеріалів щодо нього підтверджується також і телефонограмами (а.с.44, 49). 
Крім того, ОСОБА_1 особисто подано клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.45). 
З огляду на наведене, судом першої інстанції своєчасно та належно було здійснено повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.
Однак ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи ним не подано.
Таким чином, враховуючи вказане вище, суддею прийнято вичерпні міри про своєчасність розгляду справи в межах строків передбачених ст.38 КУпАП та повідомлення про це учасників справи.
Щодо доводів апелянта про необхідність зупинення провадження у справі з підстав ч.1 ст.335 КПК України, оскільки він проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.
Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, за винятком правопорушень пов`язаних із корупцією.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 надано довідку №499 від 05.02.2024, відповідно до якої він проходить військову службу в роті охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаний центр комплектування розташований в АДРЕСА_1 . Будь-яких додаткових відомостей дана довідка чи клопотання ОСОБА_1 щодо специфіки проходження ним військової служби, які свідчили про об`єктивну неможливість прибути останнього на судові засідання не надано.
Крім того, як правильно зауважено місцевим судом та не заперечується самим ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, останній скористався правничою допомогою адвокатського об`єднання, що, у свою чергу, свідчить про використанням ним свого права на захист та можливість представлення його інтересів у суді представником.
З огляду на обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність законних підстав для зупинення провадження у даній справі у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 військової служби.
В даному випадку апеляційний суд звертає увагу, що проходження ОСОБА_1 військової служби не перешкодило йому 30.12.2023 в м.Ковель керувати транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та вчинити дорожньо-транспортну пригоду (а.с.15).
Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд може провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Таким чином, з доводами, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю погоджується і апеляційний суд та жодних порушень права ОСОБА_1 на справедливий суд, судом першої інстанції допущено не було.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.
На переконання апеляційного суду, місцевим судом взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень поза розумним сумнівом.
Враховуючи вказане вище, підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. 
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2024 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                 В.П. Денісов