ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року	Львів	Справа № 260/4025/23 пров. № А/857/14358/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року (ухвалене в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у м. Ужгороді суддею Дору Ю. Ю.) в адміністративній справі № 260/4025/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

                                                      В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:
-          визнати протиправною відмову Адміністрації Держприкордонслужби України у прийнятті, оформленні та поданні до Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах ОСОБА_1 ; 
-          зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та подати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській обласні подання та документи для призначення з 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на пільгових умовах на підставі вимог пункту “а” статті 12, статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі також - Закон № 2262-ХІІ).
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України з приводу оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, проте, відповідач відмовив йому у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів для призначення пенсії. Мотивами такої відмови було відсутність у нього права на призначення пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону № 2262, оскільки для призначення пенсії підлягає зарахуванню тільки календарна вислуга років.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржила Адміністрації Державної прикордонної служби України, вважаючи, що таке винесене з порушенням норм матеріального права, а тому просило скасувати оскаржуване рішення та в задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що необхідною умовою для подання до уповноваженого органу заяви про призначення пенсії є наявність у заявника права на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ. Для встановлення права на призначення пенсії вислуга років визначається виключно в календарному обчисленні без періодів служби на пільгових умовах. Пільгова вислуга років застосовується лише для визначення розміру пенсії. 
Вказує, що до спірних правовідносин, які виникли у травні 2023 року, застосуванню підлягає постанова КМУ від 17.07.1992 № 393 зі змінами постанови КМУ за № 119 від 16.02.2022 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До правовідносин щодо наявності права у позивача на призначення пенсії за вислугу років на умовах статті 12 Закону № 2262-XII має застосовуватись нова редакція відповідних норм Постанови № 393. Оскільки позивач звільнився з військової служби 10.04.2023 і на день звільнення мав вислугу меншу за необхідних 25 календарних років, то в уповноваженого підрозділу Адміністрації Держприкордонслужби не було правових підстав для організації роботи з оформлення та підготовку документів, необхідних для призначення пенсії позивачу та відповідно не має правових підстав для надсилання цих документів до відповідного Пенсійного фонду України. Отже, за відсутності у позивача права на пенсійне забезпечення, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковим та підлягає скасуванню. Вважає безпідставним застосування судом першої інстанції правових висновків, які викладені в постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та від 14.04.2021 по справі № 480/4241/18, оскільки істотні обставини не є тотожним з спором у даній справі. Також вказує на те, що висновки у цих справах були зроблені Верховним Судом за іншого правового регулювання спірних відносин.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив таку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до наказу НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10 квітня 2023 року № 279- ОС у зв`язку зі звільненням з військової служби, був виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення прикордонного загону. Остаточною датою закінчення військової служби, цим наказом було визначено 10.04.2023.
По закінченню військової служби, ОСОБА_1 має таку вислугу років (доводиться витягом з наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 10 квітня 2023 року №279-ОС): 22 роки 05 місяців 23 дні у календарному обчисленні; 03 роки 08 місяців 02 дні у пільговому обчисленні; Загальна вислуга складає - 26 років 01 місяць 25 днів.
Судом встановлено, що  наведеною вище вислугою років на військовій службі погоджується у листі від 02.05.2023 року № 11/Р-5293-8574 Адміністрація Державної прикордонної служби України.
Позивач звернувся з листом до Адміністрації Державної прикордонної служби України з приводу оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року N 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”.
До листа ОСОБА_1 було додано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області про призначення пенсії ОСОБА_1 , копію ідентифікаційного номеру, копію паспорта, копію витягу з наказу про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Держприкордонслужби України.
Проте, листом від 02.05.2023 року № 11/Р-5293-8574 Адміністрація Державної прикордонної служби України відмовила ОСОБА_1 у підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів для призначення пенсії. Мотивами такої відмови було відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років на умовах, визначених статтею 12 Закону № 2262.
Відмову в поданні документів про призначення пенсії за вислугу років Адміністрація Державної прикордонної служби України обґрунтувала положеннями п. “а” ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, відповідно до яких, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби в період з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки і більше; вислуга ж років Позивача на момент звільнення в календарному обчисленні складає 20 років 11 місяців 28 днів. Наявність же в Позивача загальної вислуги в 26 років Відповідачем, як підстава для призначення пенсії, заперечується.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу» пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

За змістом статті 1 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на відповідній службі, мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа Прикордонних військ України (п. "б" ч. 1 ст. 1 - 2 Закону № 2262-ХІІ).
Відповідно до статті 2 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до пункту “а” статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах “б” - “д”, “ж” статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Приписами пункту «б» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» (набрала чинності 19 лютого 2022 року та була чинною на момент звільнення позивача), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Державній прикордонній службі України.

З огляду на вказане колегія суддів вважає за необхідне зазначити:
- підпунктом «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України;
- водночас, відповідно до підпункту «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звільнення, та дату звернення позивача із заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії), до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України;
- тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.

З урахуванням того, що станом на дату звернення позивача із заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ діяла нова редакція підпункту «в» пункту 3 Порядку № 393, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу час проходження служби у підрозділі Державної прикордонної служби до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22, від 15 вересня 2023 року у справі № 380/10714/22.

Судом встановлено, що вислуга років позивача станом на 10.04.2023 становить: 22 роки 05 місяців 23 дні у календарному обчисленні; 03 роки 08 місяців 02 дні у пільговому обчисленні; Загальна вислуга складає - 26 років 01 місяць 25 днів.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1, заяви про призначення пенсій за вислугу років подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважений структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.

Враховуючи, що позивач звільнився з військової служби 10 квітня 2023 року і на день звільнення має вислугу 22 роки 05 місяців 23 дні у календарному обчисленні замість необхідних 25 календарних років і більше, у відповідача були відсутні підстави для підготовки документів, необхідних для призначення пенсії та надсилання цих документів до відповідного органу Пенсійного фонду України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною, зобов`язавши вчинити дії.

Щодо врахування у спірних правовідносинах висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а та від 14 квітня 2021 року у справі №480/4221/18, колегія суддів апеляційного суду вважає, що таку помилково застосовані судом першої інстанції, оскільки останні сформовані на підставі іншого правового регулювання, а саме, з урахуванням положень попередньої редакції Постанови КМУ № 393, яка була чинна до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                    П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 260/4025/23 скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин