УХВАЛА
 
19 січня 2024 року
м. Київ
справа № 2-1243/12
провадження № 61-117ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року в справі за позовомакціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
У травні 2010 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк»), правонаступником якого є акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до       ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києвавід 16 квітня 2013 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Луцька регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором від 20 грудня 2007 року № 20.00.001245 станом на 01 березня 2012 року в сумі 242 411, 00 доларів США та 133 947, 50 грн.
Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором від 20 грудня 2007 року № 20.00.001245 в сумі 242 411, 00 доларів США та 133 947, 50 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Стягнуто з ОСОБА_1 , як солідарного боржника з ОСОБА_2 , на користь АТ «Універсал Банк», як правонаступника ПАТ «ВТБ Банк», заборгованість за кредитним договором від 20 грудня 2007 року № 20.00.001245 в сумі 196 981, 00 доларів США та 10 823, 67 грн.
30 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надіслана касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року у вказаній справі.
Заявник просить суд звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи. На підтвердження наведеного надає копію посвідчення.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
З огляду на викладене, заявлене клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору підлягає задоволенню.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17, від 13 червня 2018 року в справі № 733/608/16-ц, від 28 жовтня 2020 року в справі № 760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року в справі № 278/2177/15-ц, від 25 травня 2021 року в справі № 554/4300/16-ц, від 17 листопада 2021 року в справі № 204/7816/14-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України); 
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Представник заявника також просить суд зупинити виконання заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року.
Заява мотивована тим, що згідно з указаними судовими рішеннями стягнуто грошові кошти і виконавчі документи вже знаходяться на виконанні. На підтвердження наведених обставин додано інформацію з Автоматизованої системи виконавчих проваджень. 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.
Підстави для задоволення клопотання про зупинення виконання заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року, відсутні,оскільки заявником не наведено достатньо обґрунтованих аргументів та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень.
Наданий представником заявника скріншот з Автоматизованої системи виконавчих проваджень не підтверджує наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання саме оскаржуваних судових рішень, з цього витягу неможливо встановити, з виконання якого саме виконавчого документа відкрито виконавче провадження.   
Таким чином, підстави для задоволення клопотання про зупинення виконання заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року, відсутні,оскільки заявником не наведено достатньо обґрунтованих аргументів та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень.
Керуючись статтями 136, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Короті Романа Олександровича про звільнення від сплати судового збору задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги назаочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати   з  Солом'янського    районного  суду   м.  Києва  цивільну  справу № 2-1243/12 за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
У задоволенні клопотанняпредставника заявника ОСОБА_1 - адвоката Короті Романа Олександровича про зупинення виконання заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 квітня 2013 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко