Ухвала
8 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 487/5219/20
провадження № 61-15790ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши заяву  ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Коротуна Вадима Михайловича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Окружної прокуратури міста Миколаєва, Держави Україна в особі Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «РосКосметика», Миколаївська обласна прокуратура, про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
3 листопада 2023 року до Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 листопада 2023 року передана судді-доповідачу Коротуну В. М.
Ухвалою Верховного Суду від 9 листопада 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків до 11 грудня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 16 лютого 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
5 лютого 2024 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Коротуна В. М. від участі у розгляді цієї справи, яка обґрунтована порушенням суддею-доповідачем норм Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.
ОСОБА_1 зазначає, що ухвала від 9 листопада 2023 року про залишення його касаційної скарги є необґрунтованою, оскільки суддя-доповідач Коротун В. М. у порушення вимог пункту 3 частини першої статті 260 ЦПК України не вказав норму закону, якою передбачено обов`язок заявника доводити неотримання ним копії постанови суду апеляційної інстанції; не витребував матеріали справи з суду апеляційної інстанції для перевірки факту надіслання на адресу заявника копії оскаржуваної постанови; не врахував, що заявник не отримав копію оскаржуваної постанови; не врахував, що заявником вказано поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження і він має право на поновлення такого строку з огляду на неотримання ним копії постанови апеляційного суду.
На думку заявника, обов`язком суду є забезпечення ефективного доступу до правосуддя.
Заявник вважає, що зазначені обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Коротуна В. М.
Ухвалою Верховного Суду від 7 лютого 2024 року заяву про відвід 
судді-доповідача Коротуна В. М. визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді. 
Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. 
На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача Коротуна В. М. передано судді Верховного Суду Карпенко С. О. 
Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України). 
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року).
Вказані ОСОБА_1 у заяві про відвід судді-доповідача Коротуна В. М. обставини не свідчать про існування передбачених статтями 36, 37 ЦПК України підстав для відводу.
Посилання на можливу необ`єктивність судді-доповідача Коротуна В. М. ґрунтуються на припущеннях заявника і не є підставою для відводу. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування передбачених статтями 36, 37 ЦПК України обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Коротуна В. М.
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід 
судді-доповідача Коротуна Вадима Михайловича від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Окружної прокуратури міста Миколаєва, Держави Україна в особі Миколаївського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «РосКосметика», Миколаївська обласна прокуратура, про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                     С. О. Карпенко