ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1497/24 Справа № 202/2311/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л.П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Лопатіної М.Ю.

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Ткаченка Бориса Романовича на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

                                                ВСТАНОВИЛА:

       У лютому 2023 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідчки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № 3614685654 від 06 травня 2020 року в розмірі 28 900,74 грн, з яких: 18 423,73 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,83 грн – сума заборгованості за річними відсотками; 10 474,18 грн– сума заборгованості за щомісячними відсотками, та понесені судові витрати.
       Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 06 травня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі – ТОВ «ФК «ЦФР») було укладено кредитний договір №3614685654, який разом з Паспортом кредиту та Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір.
       29.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір відступлення прав вимоги №20211229, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості).
       Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №20211229 від 29.12.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 28 900,74 грн, з яких: 18 423,73 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,83 грн – сума заборгованості за річними відсотками; 10 474,18 грн – сума заборгованості за щомісячними відсотками.
       Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
       Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 3614685654 від 06 травня 2020 року, яка станом на 29 грудня 2021 року склала 28 900,74 грн, з яких: 18 423,73 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,83 грн – сума заборгованості за річними відсотками; 10 474,18 грн – сума заборгованості за щомісячними відсотками, та судовий збір.
       Не погодовшись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що суд першої інстанції залишив без уваги той факт, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів отримання відповідачкою кредитних коштів за кредитними договорами. Вказував, що надані позивачем витяги з Реєстру боржників, права вимоги за якими відступаються, не містять підпису сторін, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідачки, як боржника за вказаними кредитними договорами.
       Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наголошував на тому, що їх вимоги повністю доведені та належним чином обґрунтовані.
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).
       Зважаючи на те, що ціна позову становить 28 900,74 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.05.2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено договір №3614685654 (а.с.5), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язалось надати клієнту фінансовий кредит в розмірі 18 950 грн, строком на 36 місяців (п.1.2 кредитного договору), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених цим договором.
       Згідно п. 5 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4685654, підписаного відповідачкою ОСОБА_1 , розмір щомісячних відсотків за користування кредитом становить 3,00 %; розмір річних відсотків за користування кредитом становить 0,01% .
       29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20211229, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором № 3614685654, укладеним 06 травня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 .
       Відповідно до п. 1.1 договору відступлення, на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості).
       Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 року, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» перейшло право вимоги за кредитним договором №3614685654 укладеного з ОСОБА_1 .
       Як вбачається з Довідки ФК «Центр фінансових рішень» вих. №8290139-SG від 04.01.2022 року ОСОБА_1 17.06.2020 року здійснювалося погашення кредиту в розмірі 1094,98 грн. Право кредитодавця по даному договору передано іншій компанії.
       Згідно Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 року та наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідачки за кредитним договором №3614685654 від 06.05.2020 року станом на 29.12.2021 року становить 28 900,74 грн, що складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 18 423,73 грн, заборгованості за річними відсотками у розмірі 2,83 грн, та заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 10 474,18 грн.
       Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Своє рішення мотивував тим, що відповідач не виконав зобов`язання по поверненню кредитних коштів за договором, чим порушив умови кредитного договору, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
       Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним.
       Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
       Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
       Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
       Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
       Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до п.п.1.1.-1.3 договору про надання кредиту №3614685654 від 06.05.2020 року ТОВ «ФК «ЦФР» надає клієнту ( ОСОБА_1 ) кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором.
       Вищевказані умови також визначені в паспорті кредиту №4685654, який є складовою кредитного договору №3614685654 від 06.05.2020 року.
Згідно п. 5 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4685654, підписаного відповідачкою ОСОБА_1 , розмір щомісячних відсотків за користування кредитом становить 3,00 %; розмір річних відсотків за користування кредитом становить 0,01% .
       Пунктом 1.4 договору встановлено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі, у національній валюті шляхом виплати/списання, за рахунок отриманого кредиту за реквізитами згідно договору.
       Передумовою надання кредиту є його заява — анкета перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на отримання кредиту (а.с.7).
       Колегія суддів наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
       Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
       Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
       Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.
       При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
       Разом із тим, колегія суддів зауважує, що позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження надання кредитних коштів.
       Колегія суддів зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
       Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
       Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
       Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
       Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
       Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
       У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
       Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
       Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.
       У своїй позовній заяві ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляли.
       Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
       Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.
       Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості (за період 06.05.2020 по 29.12.2021 року) за договором, укладеним з ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як підстава для задоволення позовних вимог, є необґрунтованим, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.
       Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.
       У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору про надання фінансового кредиту за Кредитним договором №3614685654 від 06.05.2020 року, а також фактичного користування відповідачкою кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками відсутні.
       Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20211229 від 29.12.2021 року не містить підпису сторін, які би підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржниці ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №3614685654 від 06.05.2020 року.
       Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
       Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4 026,00 грн за подання апеляційної скарги.
       Керуючись ст.ст.367,374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

                                               ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 - задовольнити.
       Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2023 рокускасувати та ухвалити нове рішення.
       У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — відмовити.
       Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 026,00 грн.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                 В.С. Городнича

       Судді:                                                         М.Ю. Петешенкова

                                                                        М.Ю. Лопатіна