УХВАЛА
 
12 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 360/1839/19
провадження № 61-18355ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області 
від 02 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування права власності на квартиру,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до державного реєстратора Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області Олішкевич К. В., ОСОБА_3 про скасування права власності на квартиру.
 
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного реєстратора Бородянської селищної ради Київської області, ОСОБА_3 про скасування права власності 
на квартиру задоволено.
 
Скасовано право власності ОСОБА_3 на квартиру 
АДРЕСА_1 , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 березня 2016 року.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного реєстратора Бородянської селищної ради Київської області, ОСОБА_3 про скасування права власності 
на квартиру.
 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року заяву адвоката Баховського М. М., який діє в інтересах ОСОБА_3 
про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати 
на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000 грн.
 
В іншій частині заяви відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року в частині позовних вимог 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування права власності на нерухоме майно скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного реєстратора Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області 
Олішкевич К. В. змінено, викладено її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 
2023 року, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 
про скасування права власності на квартиру залишено без розгляду.
 
18 грудня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просять скасувати ухвалу Бородянського районного суду Київської області 
від 02 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку 
на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки ухвалою від 16 листопада 2023 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу їх представника у зв`язку із невідповідністю її вимогам пункту 
1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, а саме, скарга підписана особою, 
яка не має права її підписувати, але вже 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 
та ОСОБА_2 повторно звернулися до суду касаційної інстанції зі скаргою. 
На підтвердження вказаного суду надано відповідні докази.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів 
з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема касаційна скарга, після її повернення, повторно подана 
в нетривалий проміжок часу з урахуванням зазначених причин повернення, 
а вперше касаційна скарга була подана вчасно.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, 
суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв 
чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявники вказують на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд
у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Бородянського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 09 жовтня 2023 року.
 
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
 
Витребувати з Бородянського районного суду Київської області цивільну справу 
№ 360/1839/19 за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування права власності на квартиру.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк
 
                                                                                     С. О. Карпенко
 
                                                                                     І. М.  Фаловська