ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 березня 2024 року           справа №360/8073/21 

м. Дніпро

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Борзаниця С.В.), складеного в повному обсязі 22 червня 2023 року, у справі № 360/8073/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                           ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, з такими вимогами:
- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у наданні інформації щодо розміру недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 за запитами приватного нотаріуса Басової Ольги Володимирівни від 27.07.2021 № 205/02-14 та від 29.10.2021 № 310/02-14 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 року у сумі 53 445,50 грн, облікованих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області;
- зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області сформувати та направити до приватного нотаріуса Басової Ольги Володимирівни для включення до складу спадщини після померлого ОСОБА_2 відповідної довідки із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у сумі 53 445,50 грн, облікованих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, без обмеження будь-яким строком.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо надання недостовірної інформації стосовно розміру недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 приватному нотаріусу Басовій Ользі Володимирівні.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області сформувати та направити приватному нотаріусу Басовій Ользі Володимирівні інформацію щодо облікованої суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок).
          Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 360/8073/21 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що звернення щодо виплати недоотриманої пенсії померлого до пенсійного органу не надходило, відтак, підстав для задоволення позову не має.
Вважає, що стягнення з управління витрат на професійну правничу допомогу є незаконним. 
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/8073/21, однак листом суд першої інстанції повідомив про неможливість надати справу в паперовому вигляді. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є спадкоємицею майна померлого батька, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 774 від 26.07.2021, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Басовою О.В.
09.08.2021 у відповідь на запит приватного нотаріуса Басової О.В. від 27.07.2021 за № 205/02-14 відповідач листом № 1200-0402-8/28766 повідомив, що залишок недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 відсутній. 
23.09.2021 у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_3 від 17.09.2021 відповідач листом № 1200-0202-8/38986 повідомив, що заборгованість по виплаті пенсії ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у сумі 53445,50 грн обліковано в управлінні, але відповідно до Постанови 788 не виплачено.
Спірними питаннями цієї справи є: правомірність дій відповідача щодо ненадання інформації щодо розміру недоотриманої пенсії померлого за запитами нотаріуса.
Приймаючи спірне рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання у правління сформувати та направити приватному нотаріусу інформацію щодо облікованої суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
На підставі статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (Далі - Порядок № 22-1).
На підставі пункту 2.26 Порядку № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.
Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.
Статтею 8 Закону №1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
В порядку статті 47 Закону №1058 пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Так, право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю померлої (пенсіонера), адже з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.
Стаття 46 Закону № 1058-VI регулює правовідносини, що виникають під час виплати пенсії за минулий час: нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Підстави припинення та поновлення виплати пенсії врегульовано статтею 49 Закону №1058.
Згідно, як інформації наданої відповідачем листом № 1200-0202-8/38986 у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_3 від 17.09.2021, відповідач зазначає, що заборгованість по виплаті пенсії ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у сумі 53 445,50 грн обліковано в управлінні, але відповідно до Постанови 788 не виплачено.
Таким чином, судами встановлено, що відповідач, повідомляючи у відповідь на запит приватного нотаріуса Басової О.В. від 27.07.2021 за № 205/02-14, надав неповну інформацію стосовно недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018 у сумі 53 445,50 грн.
Також, згідно наданої відповідачем інформації пенсія за вказаний період не нараховувалась та не виплачувалась.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом, зокрема, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області сформувати та направити приватному нотаріусу Басовій Ользі Володимирівні інформацію щодо облікованої суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 за період з 01.04.2017 по 30.04.2018.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.
Відповідно, стягнута судом сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. відповідає ознакам співмірності, визначеним ст. 134 КАС України.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області – залишити без задоволення.
Рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 360/8073/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 березня 2024 року.

Судді                                                                                         А.В. Гайдар
                                                                                               Е.Г. Казначеєв
                                                                                                       І.Д.Компанієць