У Х В А Л А  
07 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 740/1460/22
провадження № 61-16396ск23
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від  16  жовтня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до  державного підприємства «Сетам», відділу державної виконавчої служби у  Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Зеленський Валерій Вадимович, акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання недійсними електронних торгів,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції), ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ніжинського районного нотаріального округу Зеленський В. В., акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк»), про визнання недійсними електронних торгів.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року позов задоволено.
Визнано недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» 31 грудня 2021   року щодо відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 186, 6 кв. м та земельної ділянки загальною площею 0,0737 га, кадастровий номер 7410400000:01:017:0095.
Визнано недійсним протокол № 565064 проведених електронних торгів від 31 грудня 2021 року.
Визнано недійсним акт про проведені електронні торги від 26 січня 2022 року, складений головним державним виконавцем ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції Чуб А. А. 
Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 156 від 11 лютого 2022, видане приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріальнго округу Чернігівської області Зеленським В. В.
Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 липня 2023 року стягнено солідарно з ДП «Сетам», ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції, ОСОБА_2 18 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, апеляційну скаргу ДП «Сетам» залишено без задоволення. Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року залишено без змін. Додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 липня 2023 року скасовано та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу.
15 листопада 2023 року АТ «Ощадбанк» через представника Кузюру С. М. звернулося до суду з касаційною скаргою на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
У касаційній скарзі АТ «Ощадбанк», в інтересах якого діє представник Кузюра   С. М., просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
У порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено чітко та належним чином підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав). 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є  неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;    2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається    касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті   389   цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Системний аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі має обов`язково наводитися обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм   матеріального права чи порушення норм процесуального права у  взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу (підстави) для касаційного оскарження судового (судових) рішення (рішень).
Виходячи з наведеного, позивачу необхідно подати до Верховного Суду уточнену    касаційну скаргу, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею   389 ЦПК України підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також навести належне обґрунтування цієї (цих) підстави (підстав).
Відповідно до частини другої статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022  року у справі № 303/4297/20, вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019   року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.
З 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».
Проте до касаційної скарги не додано документи, які б засвідчували можливість  ОСОБА_3 діяти у суді касаційної інстанції від імені АТ «Ощадбанк» за  правилами його самопредставництва за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом).
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Суд роз`яснює, що якщо заявник не усуне недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику (частина третя статті 185 ЦПК України).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від  16  жовтня 2023 року залишити без руху, надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            В. М. Ігнатенко