УХВАЛА
23 січня 2024 року 
м. Київ
справа № 530/72/22
провадження № 61-261ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Пікуля В. П., Карпушина Г. Л., Кузнєцової О. Ю., від 21 грудня 2023 року про відмову ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області про припинення права оренди земельних ділянок,
особа, яка подала апеляційну скаргу, - приватне підприємство «Агроекологія»,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області про припинення права оренди земельних ділянок.
Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2022 року позов задоволено, зобов`язано державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області припинити право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321386000:00:031:0017, власником якої є ОСОБА_2 , зобов`язано державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Зіньківської міської ради Полтавської області припинити право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321386000:00:031:0016, власником якої є ОСОБА_1 . Стягнуто з державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг та державної реєстрації» виконавчого комітету Зіньківської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 1 984,80 грн.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія») задоволено частково, рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2022 року скасовано, провадження у справі № 530/72/22 закрито.
Скасовуючи рішення місцевого суду про задоволення позову, апеляційний суд вказав, що вирішення спору за вимогами  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належить до юрисдикції адміністративного суду.
У листопаді 2023 року представник ПП «Агроекологія» - адвокат Мельников Д.О. подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та просив стягнути солідарно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПП «Агроекологія» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року задоволенні заяви представника ПП «Агроекологія» про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат відмовлено.
03 січня 2024 року через систему «Електронний Суд» представник ПП «Агроекологія» - адвокат Мельников Д. О. подав касаційну скаргу на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у справі № 530/72/22.
У касаційній скарзі, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПП «Агроекологія» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Ухвала апеляційного суду про відмову ухвалити додаткове рішення не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Верховний Суд вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Отже для компенсації на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивачем здійснені під час розгляду справи, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18 вересня 2023 року в справі № 711/64/23, від 07 грудня 2022 року в справі 
№ 344/13838/21-ц.
У розглядуваній справі суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив із того, що ініційований  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позов належить розглядати за правилами адміністративної юрисдикції.
Верховний Суд у постановах від 21 листопада 2018 року в справі № 820/4347/17, від 18 березня 2020 року в справі № 280/5628/18 дійшов висновку, що саме по собі пред`явлення позову до суду з порушенням правил юрисдикції та, як наслідок, закриття судом провадження у справі, не можуть бути достатнім свідченням необґрунтованості дій позивача, та як наслідок стягнення із нього на користь відповідача (третьої особи) витрат на професійну правничу допомогу. 
У постанові від 18 грудня 2019 року в справі № 640/1029/18 Велика Палата Верховного Суду, зокрема, вирішувала питання про компенсацію на користь відповідача витрат на правову допомогу, понесених внаслідок подання позивачем позову до суду неналежної юрисдикції, у зв`язку з чим провадження у справі було закрито. При цьому у вказаній справі відповідач стверджував, що необґрунтованість дій позивача, виражених у «свідомому» поданні «безпредметного позову до суду неналежної юрисдикції», підтверджена фактом закриття провадження у справі судом першої інстанції. Натомість Велика Палата Верховного Суду з такими доводами відповідача не погодилась, оскільки закриття провадження у справі № 640/1029/18 не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції. Тому немає підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України. 
У розглядуваній справі встановивши, що звернення позивачів до суду за захистом прав, які вони вважають порушеними, а також дії, спрямовані на такий захист, не можуть свідчити про зловживання процесуальними правами, відповідно не можуть вважатися необґрунтованими, апеляційний суд дійшов загалом правильного висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь ПП «Агроекологія» витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у справі № 530/72/22.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                        В. В. Шипович
                                                                                                О. М. Осіян
                                                                                                Є. В. Синельников