ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

04 січня 2024 року 	м.Суми	

Справа №587/1524/23 
Номер провадження 22-ц/816/193/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Климовим Костянтином Валерійовичем
на рішення Сумського районного суду Сумської області  від 19 вересня 2023 року у складі судді Гончаренко Л.М., ухваленого в м. Суми, 
в цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_2 через свого представника – адвоката Мачулу А.А. звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивувала тим, що з 05 червня 1998 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року розірвано.
У період їх шлюбу народилися дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею.
На даний час їх повнолітня дочка ОСОБА_5 навчається на першому курсі денного відділення на бюджетній основі на ОС «бакалавр» в Сумському державному університеті на факультеті електроніки та інформаційних технологій. 
Після досягнення дочкою повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою та зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років.
Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення нею 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання.
Рішенням Сумського районного суду Сумської області  від 19 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21 червня 2023 року та до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2026 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Роз`яснено відповідачу, що право на утримання доньки припиняється у разі припинення нею навчання.
В порядку ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 1073 грн 60 коп.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Климов К.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/15 частини від усіх видів його заробітку. 
Апеляційну скаргу мотивує тим, що при визначенні розміру аліментів судом не враховано, що на його утриманні знаходиться малолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина ОСОБА_7 , якій встановлена 3 група інвалідності, і з 07 червня 2022 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Також вказує, що судом першої інстанції не враховано матеріальне становище та сімейний стан відповідача, а також потребу повнолітньої дочки у наданні їй матеріальної допомоги. Крім того, повнолітня дочка навчається на бюджетній основі (отримує стипендію).
У відзиві на апеляційну скаргу , представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Мачула А.А заперечила проти її задоволення , оскільки вважає, що рішення місцевого суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не повністю.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 05 червня 1998 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року розірвано (а.с. 12). 
Сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-12).
Відповідно до довідки Сумського державного університету № 52.1-099.23 від 24 травня 2023 року, ОСОБА_5 являється студенткою 1 курсу денного відділення та навчається на бюджетній основі за ОС «бакалавр». Зараховано на навчання з 15 вересня 2022 року, дата завершення навчання 30 червня 2026 року (а.с. 10).
07 березня 2022 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (а.с. 35). У період їх шлюбу народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 38).
Згідно з довідкою до акта МСЕК № 273682 від 01 листопада 2022 року ОСОБА_8 встановлено 3 групу інвалідності з дитинства на строк до 01 листопада 2024 року (а.с. 36).
Згідно з наказом закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) №1 «Ромашка» Сумської міської ради № 55-к від 06 червня 2022 року ОСОБА_7 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 07 червня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 37).
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 24 липня 2023 року № 5895, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01 березня 2023 року по 24 липня 2023 року, за винятком аліментів, становить 58 806 грн 56 коп. (а.с. 40).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані по справі докази свідчать про те, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на повнолітню дитину у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до закінчення дитиною навчання. Суд вважав, що такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам повнолітньої доньки, яка навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. 
Проте, повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може з огляду на таке. 
Так, відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;  інші обставини, що мають істотне значення.
Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батько в змозі таку допомогу надавати.
Разом з тим, суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, не в повній мірі врахував обставини, що мають істотне значення, а саме наявність у ОСОБА_1 на утриманні малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від іншого шлюбу та дружини ОСОБА_7 , яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Отже враховуючи надані сторонами докази у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів належить зменшити з 1/6 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. На думку колегії суддів, такий розмір аліментів  є достатнім та відповідає майновому становищу обох з батьків, а також інтересам їх повнолітньої дочки.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п.п 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити, стягнувши з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21 червня 2023 року та до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2026 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Климовим Костянтином Валерійовичем задовольнити частково. 
Рішення Сумського районного суду Сумської області  від 19 вересня 2023 року в частині визначення розміру аліментів змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21 червня 2023 року та до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2026 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов