ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2024 року
м. Київ
справа № 761/16104/15-ц
провадження № 61-11978св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Заришняк Г. М., 
Кулікової С. В., Кирилюк Г. М., від 23 лютого 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - 
ПАТ «КБ «Надра») про повернення банківських вкладів та стягнення пені за порушення строків виконання доручення клієнта.
2.           Позовна заява  ОСОБА_1 мотивована тим, що 15 листопада 
2013 року він уклав з ПАТ «КБ «Надра» договір № 1756433 строкового банківського вкладу (депозит) без поповнення, за умовами якого розмістив у банку депозит у сумі 50 000 доларів США.
3.           Також 20 листопада 2013 року уклав з ПАТ «КБ «Надра» договір 
№ 1759262 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, відповідно до умов якого банк прийняв на вкладний рахунок грошові кошти в сумі 50 000 доларів США.
4.           Після закінчення строку дії вказаних договорів, 11 грудня 2014 року звернувся до ПАТ «КБ «Надра» з письмовою заявою про перерахування коштів з поточних рахунків на відповідний рахунок, відкритий у публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк»). Також ним подано заяву про об`єднання двох поточних рахунків, на яких знаходились кошти. 
5.           Однак відповідач відмовився обслуговувати рахунки та видати належні йому грошові кошти.
6.           Постановою Правління Національного банку України від 05 лютого 
2015 року № 83 ПАТ «КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних та із 06 лютого 2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію.
7.           18 травня 2015 року він отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) кошти в гривневому еквіваленті у розмірі 
11 044,37 доларів США. Проте залишилось невиконаним зобов`язання про повернення залишку коштів у розмірі 96 997,37 доларів США.
8.           Крім того, банк безпідставно списав з його рахунку комісійну винагороду у розмірі 2 500 доларів США за нібито переказ коштів. 
9.           Вважає, що внаслідок невиконання доручення про переказ грошових коштів на інший рахунок, банк відповідно до статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» має сплатити йому пеню за період з 11 грудня 2014 року до 06 березня 2015 року.
10.        Посилаючись на викладене та остаточно сформулювавши позовні вимоги,  ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ «КБ «Надра» залишок грошових коштів на депозитних рахунках у розмірі 96 997,37 доларів США, комісію у розмірі 2 500 доларів США та пеню за порушення строків виконання доручення клієнта на переказ коштів в еквіваленті 8 964 доларів США, а всього 108 461,37 доларів США.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
11.        Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 
2015 року у задоволенні позову відмовлено.
12.        Відмовляючи у задоволенні вимог в частині стягнення банківського вкладу, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений порядок ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів банку поза межами ліквідаційної процедури.
13.        Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог в частині стягнення з банку комісії у розмірі 2 500 доларів США, суд першої інстанції зазначив, що вказані кошти є комісійною винагородою банку за здійснення перерахунку грошових коштів, її сплата клієнтом передбачена пунктом 2.5 договору про комплексне банківське обслуговування, з умовами якого позивач ознайомлений.
14.        Також районний суд вважав безпідставними вимоги про стягнення з банку пені у розмірі 8 964 доларів США, зазначивши про встановлення 
статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» заборони щодо нарахування неустойки під час тимчасової адміністрації з дня призначення уповноваженої особи Фонду.
15.        Вимоги про стягнення з банку пені на підставі статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суд вважав необґрунтованими, оскільки між сторонами виник спір щодо повернення грошових коштів в іноземній валюті, а вказаний Закон регулює операції, здійснені в гривні та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Інформація про рух справи в судах
16.        Постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року залишено без змін. Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
17.        Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 
2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «КБ «Надра» залишку грошових коштів на поточному рахунку №  НОМЕР_1 змінено, шляхом викладення їхніх мотивувальних частин у редакції вказаної постанови Верховного Суду.
Постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «КБ «Надра» комісійної винагороди та пені за період з 11 грудня 2014 року до 05 лютого 
2015 року скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року залишено без змін.
18.        Постанова Верховного Суду від 11 серпня 2021 року обґрунтована тим, що строки дії договорів банківського вкладу, укладених сторонами у цій справі, закінчилися до введення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», а тому суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що запровадження в банку тимчасової адміністрації на час ухвалення рішення районним судом унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Проте факт звернення ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду із заявою про включення його до реєстру кредиторів та включення позивача до такого реєстру унеможливлює стягнення коштів за цими вкладами з банку у судовому порядку.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині вирішення вимог про стягнення комісійної винагороди, суди попередніх інстанцій не надали оцінку доводам і поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень.
Вирішуючи спір в частині стягнення пені, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для її стягнення з дня запровадження тимчасової адміністрації, і, як наслідок, правильно відмовили у задоволенні цих вимог за період з 06 лютого 2015 року до 06 березня 2015 року, проте не звернули увагу, що ОСОБА_1 також просив стягнути пеню за період з 11 грудня 2014 року до 05 лютого 2015 року, тобто до запровадження у ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації.
Короткий зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду
19.        Постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 
2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «КБ «Надра» комісійної винагороди та пені за період з 
11 грудня 2014 року до 05 лютого 2015 року скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра», представником якого є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, на користь  ОСОБА_1 комісійну винагороду у розмірі 2 500 доларів США та пеню у розмірі 6 048 доларів США за період з 11 грудня 2014 року до 
05 лютого 2015 року.
20.        Колегія суддів апеляційного суду, задовольняючи вимоги в частині стягнення з ПАТ «КБ «Надра» комісійної винагороди, виходила з того, що сплата банку такої винагороди у розмірі 2 500 доларів США не передбачено ні умовами договорів строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, ні умовами договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра». Більш того, операція переказу коштів, за яку нараховано спірну винагороду, не була здійснена банком.
21.        Також, встановивши, що ПАТ «КБ «Надра» не виконано доручення позивача на переказ коштів, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення пені за порушення строків виконання доручення клієнта на переказ коштів, передбаченої статтею 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», за період з 11 грудня 2014 року до 
05 березня 2015 року (до запровадження тимчасової адміністрації в банку).
Короткий зміст вимог касаційної скарги
22.        У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» просить постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
23.        01 грудня 2022 року ПАТ «КБ «Надра» подало касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі 
№ 761/16104/15-ц.
24.        Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
25.        Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2023 року зупинено, до закінчення перегляду в касаційному порядку, виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в справі № 761/16104/15-ц.
26.        У липні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
27.        Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року призначено справу до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
28.        Підставою касаційного оскарження судового рішення ПАТ «КБ «Надра» зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду 
від 24 вересня 2020 року у справі № 334/8020/18, від 04 листопада 2020 року у справі № 335/1896/15-ц, від 06 квітня 2022 року у справі № 761/19024/20 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
29.        Крім того, вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 1 частини третьої статті 411 
ЦПК України підстав для скасування оскарженого судового рішення (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
30.        Зауважує, що Фонд не є правонаступником неплатоспроможного банку та не є боржником за зобов`язаннями неплатоспроможного банку.
31.        Наголошує, що Фонд та ПАТ «КБ «Надра» є самостійними юридичними особами. 
32.        Звертає увагу на те, що апеляційним судом не досліджено та не надано оцінки доводам учасників справи щодо завершення процедури ліквідації 
ПАТ «КБ «Надра» та закриття накопичувальних рахунків, що були відкритті в Національному банку України.
33.        Стверджує, що порядок задоволення майнових вимог вкладників та інших кредиторів банку регулюється виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому підстави для стягнення грошових коштів у іншому порядку, ніж передбачений вказаним законом - відсутні. Фондом зобов`язання щодо виплати суми гарантованого відшкодування вкладів фізичних осіб перед позивачем виконано у повному обсязі, решта кредиторських вимог позивача щодо коштів, які залишились на його рахунках, були акцептовані.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив
Фактичні обставини справи
34.        15 листопада 2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» уклали договір № 1756433 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, згідно з умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку кошти у розмірі 50 000 доларів США.
35.        15 листопада 2013 року ПАТ «КБ «Надра» прийняло на депозит від ОСОБА_1 готівкові кошти у розмірі 50 000 доларів США.
36.        Пунктом 2.3 договору № 1756433 визначено, що датою повернення вкладу є 16 листопада 2014 року.
37.        20 листопада 2013 року ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» уклали договір № 1759262 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, згідно з умовами якого позивач розмістив на депозитному рахунку кошти у розмірі 50 000 доларів США.
38.        20 листопада 2013 року ОСОБА_1 на виконання умов цього договору вніс на депозитний рахунок готівкові кошти у розмірі 50 000 доларів США.
39.        Пунктом 2.3 договору № 1759262 сторони визначили датою повернення вкладу 21 листопада 2014 року.
40.        11 грудня 2014 року ОСОБА_1 видав розпорядження щодо коштів із вказаних депозитних рахунків разом з нарахованими процентами у сумі 108 000 доларів США, шляхом їх переказу за системою SWIFT.
41.        На виконання вказаного розпорядження ПАТ «КБ «Надра» видало платіжне доручення № 1 від 11 грудня 2014 року про перерахунок коштів у розмірі 108 000 доларів США.
42.        За вчинення вказаної операції банком була стягнута з ОСОБА_1 комісійна винагорода в сумі 2 500 доларів США.
43.        Умовами договорів № 1756433 від 15 листопада 2013 року та № 1759262 від 20 листопада 2013 року строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» не передбачено сплату фізичною особою комісійної винагороди у розмірі 2 500 доларів США.
44.        За повідомленням АТ «Ощадбанк» вказані кошти (108 000 доларів США) за дорученням  ОСОБА_1 не були перераховані ПАТ «КБ «Надра».
45.        Повернення коштів в сумі 108 000 доларів США на рахунок клієнта ОСОБА_1 відбулось в зв`язку з неможливістю їх відправлення 11 грудня 2014 року.
46.        Постановою Правління Національного банку України від 05 лютого 
2015 року № 83 ПАТ «КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних 
від 05 лютого 2015 року № 26 з 06 лютого 2015 року у ПАТ «КБ «Надра» запроваджено тимчасову адміністрацію.
47.        18 травня 2015 року ОСОБА_1 отримав гарантовану виплату за банківським вкладом за рахунок Фонду в гривневому еквіваленті у розмірі 11 044,37 доларів США.
48.        Зі звіту за операціями по поточному (картковому) рахунку позивача в ПАТ «КБ «Надра» залишок неповернутих ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 96 997,37 доларів США є кредиторською вимогою.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
49.        Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
50.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
51.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
52.        За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).
53.        За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (частина третя статті 1060 ЦК України).
54.        Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
55.        У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша 
статті 611 ЦК України).
56.        За змістом статті 32 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин та розгляду справи апеляційним судом) банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.
57.        У разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ, цей банк зобов`язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.
58.        Відповідно до статті 8 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.
59.        Відповідно до пунктів 1, 3 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.
60.        Відповідно до висновків, викладених Великої Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
61.        Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 757/3572/17-ц, конкретизуючи свій попередній висновок у подібних правовідносинах, вказала, що вкладник, у якого виник спір із банком стосовно повернення коштів за договором банківського вкладу, строк якого закінчився до запровадження у банку тимчасової адміністрації, може звернутися до суду з позовом про стягнення з банку заборгованості за договором банківського вкладу та за порушення його умов.
Запровадження в банку тимчасової адміністрації та початок процедури його ліквідації не перешкоджають можливості задовольнити позов до такого банку про стягнення з нього боргу за договором банківського вкладу, пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих до моменту запровадження такої адміністрації за договором банківського вкладу, строк якого закінчився до її запровадження. Таке рішення суду є підставою для звернення вкладника за Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»до Фонду та/або його уповноваженої особи із заявою про включення вимог кредитора банку в межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом до реєстру вкладників, а вимог на суму, що перевищують гарантоване Фондом відшкодування, - до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, які задовольняються з урахуванням черговості, встановленої статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначене рішення суду про стягнення з неплатоспроможного банку коштів на таку черговість не впливає і не змінює її (пункти 52.1, 52.2 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду).
62.        Встановивши, що ПАТ «КБ «Надра» було не виконано розпорядження ОСОБА_1 від 11 грудня 2014 року щодо переказу коштів, натомість за цю операцію банк безпідставно нарахував позивачу комісійну винагороду у розмірі 2 500 доларів США, апеляційний суд, врахувавши, зокрема і вказівки Верховного Суду при поверненні справи на новий розгляд, дійшов правильного висновку про стягнення з банку на користь позивача вказаної винагороди та пені, передбаченої статтею 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», за період з 11 грудня 2014 року до 05 березня 2015 року (до запровадження тимчасової адміністрації).
63.        Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки безпідставне нарахування комісійної винагороду є недопустимим, а відмова банку виконати розпорядження клієнта щодо переказу коштів з власних депозитних рахунків позивача, за умови відсутності будь-яких законодавчих обмежень, свідчить про невиконання зобов`язань банком та має наслідком настання відповідальності, зокрема і у вигляді сплати пені.
64.        У розглядуваній справі запровадження в банку тимчасової адміністрації та початок процедури його ліквідації не перешкоджають можливості задовольнити позов до такого банку про стягнення безпідставно нарахованої комісійної винагороди та пені, нарахованої до моменту запровадження тимчасової адміністрації за невиконання розпорядження клієнта щодо переказу коштів з депозитних рахунків, за якими строк дії договорів банківських вкладів закінчився до її запровадження.
65.        Касаційна скарга не містить доводів щодо неправильності розрахунку пені.
66.        Зазначення апеляційним судом у резолютивній частині оскаржуваної постанови про те, що грошові кошти стягнуто з ПАТ «КБ «Надра», представником якого є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, не вплинуло на правильність вирішення спору по суті.
67.        У справі, що розглядається, спір вирішувався між ОСОБА_1 та 
ПАТ «КБ «Надра» про стягнення з банку комісійної винагороди та пені. ПАТ «КБ «Надра» брало участь у розгляді справі в особі уповноваженої особи Фонду, яка здійснювала свої повноваження відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при цьому кошти стягнуто з ПАТ «КБ «Надра», а не Фонду.
68.        З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у справі № 761/16104/15-ц ухвалою Київського апеляційного суду від 20 квітня 
2023 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Надра» про роз`яснення оскаржуваної постанови апеляційного суду з посиланням на те, що в її резолютивній частині чітко зазначено особу відповідача.
69.        Посилання у резолютивній частині постанови апеляційного суду на те, що Фонд здійснює безпосереднє виведення з ринку ПАТ «КБ «Надра», не дає підстав вважати, що присуджені суми стягнуто не з відповідача.
70.        Ухвалою Шевченківський районний суд м. Києва від 24 травня 2023 року у справі № 761/16104/15-ц заяву ПАТ «КБ «Надра» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення. При цьому заявнику роз`яснено, що помилкове зазначення у виконавчому листі ідентифікаційного коду юридичної особи боржника - 2170816, який є кодом Фонду, є підставою для застосування положень частини першої статті 432 
ЦПК України - виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі виконавчого листа, або оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом.
71.        За встановлених обставин, висновки апеляційного суду не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 24 вересня 
2020 року у справі № 334/8020/18, від 04 листопада 2020 року у справі 
№ 335/1896/15-ц, від 06 квітня 2022 року у справі № 761/19024/20, на які заявник посилається як підставу для касаційного оскарження.
72.        Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у оскаржуваній постанові апеляційного суду, питання обґрунтованості висновків апеляційного суду, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів та за своїм змістом переважно спрямовані на переоцінку доказів Верховним Судом, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
73.        Зважаючи на викладене, Верховний Суд, переглянувши постанову апеляційного суду в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
74.        Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 
ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
75.        Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, то виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року необхідно поновити.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» залишити без задоволення.
2.           Постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року залишити без змін.
3.           Поновити виконання постанови Київського апеляційного суду 
від 23 лютого 2022 року.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович