ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" січня 2024 р.                                                                Справа №5015/2060/11
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                Б.Д. Плотніцький
                                                      О.С. Скрипчук,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Цюри Андрія Степановича б/н від 14.09.2023 року (вх. № 01-05/2940/23 від 18.09.2023 року)
на ухвалу господарського суду Львівської області від 30.08.2023 року (суддя Ю.О.  Сухович; повний текст ухвали складено 04.09.2023 року)
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (надалі ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп») про заміну стягувача у виконавчому документі (наказі)
у справі № 5015/2060/11
за позовом: Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (надалі ПАТ  «Комерційний банк «Надра»)
до відповідача: Фізичної особи – підприємця Цюри Андрія Степановича (надалі ФОП  Цюра  А.С.)
про стягнення 1  017  937,09 грн (128 289,29 доларів США),
за участю:
від ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»: не з`явився;
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився, 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи

12.04.2011 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Цюри А.С. про стягнення заборгованості в розмірі 1017937,09 грн.
Рішенням господарського суду Львівської області від 23.06.2011 року у справі №5015/2060/11 (суддя Ю.О. Сухович), яке набрало законної сили, повністю задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра». Стягнуто з ФОП Цюри А.С. на користь ПАТ  «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії № 45/МБ-22 від 31.02.2008 в сумі 792965,91 грн. (99936,47 доларів США), 196966,10 грн. (24823,38 доларів США) заборгованості по відсотках, 9559,64 грн. (1204,79 доларів США) нарахованих відсотків, 14349,99 грн. (1808,51 доларів США) пені за несвоєчасне погашення кредиту, 4095,45 грн. (516,14 доларів США) штрафу, 10179,37 грн. держмита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
25.07.2011 року господарський суд Львівської області видав наказ на виконання рішення від 23.06.2011 року у справі №5015/2060/11.
Короткий зміст заяви про заміну стягувача його правонаступником та видачу дублікату наказу

12.06.2023 року ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до господарського суду Львівської області із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі (наказі) з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
Дана заява мотивована тим, що відповідно до договору №GL48N718070_Ur_5 від 20.08.2020 року первинний кредитор ПАТ «Комерційний банк «Надра» відступив права вимоги за договором кредитної лінії № 45/МБ-22 від 31.02.2008 на користь ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Заявник, покликаючись на ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України просить замінити сторону (стягувача) у виконавчому документі (наказі) у справі №5015/2060/11 з ПАТ «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника - ТзОВ  «ФК «Дніпрофінансгруп».

Короткий зміст оскарженої ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.08.2023 року у справі №5015/2060/11 задоволено заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому документі - наказі господарського суду Львівської області від 25.07.2011 у справі №5015/2060/11, шляхом заміни стягувача його правонаступником. Замінено стягувача - ПАТ «Комерційний банк «Надра» його правонаступником – ТзОВ  «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у наказі господарського суду Львівської області від 25.07.2011 у справі № 5015/2060/11, виданому на виконання рішення господарського суду від 23.06.2011 року. 
Дана ухвала мотивована положеннями ст. ст. 1, 5, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 334 ГПК України із посиланням на те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Враховуючи, надані заявником матеріали, суд зробив висновок, що заява ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про зміну стягувача (сторони) у виконавчому провадженні підлягає задоволенню. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

          Боржник ФОП Цюра А.С., не погодившись з ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу такою, що прийнята з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та неповним дослідженням матеріалів і обставин справи. Скаржник покликається на те, що у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Зауважує, що необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування відповідного виконавчого документа на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження у особи в наявності повинен бути виконавчий лист. Звертає увагу на те, що ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просило замінити стягувача у виконавчому документі (наказі). Проте, до заяви не додано відомостей, чи було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом (наказом), а також не додано копії самого виконавчого документа (наказу) по справі №5015/2060/11. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 30.08.2023 року у справі №5015/2060/11, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому документі – наказі від 25.07.2011 року, шляхом заміни стягувача його правонаступником.  

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заявник ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника. Вважає, що оскаржена ухвала винесена при повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що доводи скаржника (боржника) спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке є обов`язковим до виконання, та у подальшому можуть спричинити порушення прав ТзОВ  «ФК «Дніпрофінансгруп», як правонаступника стягувача. Просить залишити без змін ухвалу господарського суду Львівської області від 30.08.2023 року у справі №5015/2060/11, апеляційну скаргу ФОП Цюри А.С. – без задоволення.
ПАТ «Комерційний банк «Надра» не надавало письмового відзиву на апеляційну скаргу. 

Учасники справи не делегували своїх представників в судові засідання. Про причини неявки не повідомили.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №5015/2060/11, суд встановив таке.
13.12.2023 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 року про відкладення розгляду даної справи на 22.01.2024 року об 11 год. 30 хв. доставлено до електронного кабінету скаржника (боржника).
Також згідно з повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень №№ 0600069980586, 0600069974128 ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 25.12.2023 року та ПАТ «Комерційний банк «Надра» 20.12.2023 року вручено ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 року.
Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності учасників справи.

Обставини справи

Як зазначає заявник ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра».
На електронні торги (аукціон) було виставлено лот - пул активів, що складається з прав вимоги, інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторська заборгованість та майнові права, що випливають з договорів врахування векселів згідно в кількості 1295 штук. Вся інформація про лот №GL48N718070, протокол №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 та копії договорів укладених за результатами електронних торгів, у тому числі копія договору №GL 48N718070_Ur_5 від 20 серпня 2020 розташована на сайті https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-05-12-000017-b.
Як видно із наявних у справі копій документів, 20.08.2020 року між ПАТ  «Комерційний банк «Надра» (Банк) та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (новий кредитор), на підставі протоколу електронних торгів №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020, укладено договір №GL48N718070_Ur_5 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 1216 (а.с.38-39, т.2).
Пунктом 1.1 договору про відступлення прав вимоги встановлено, що за цим договором в порядку та па умовах, визначених ним договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку №1 до цього договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до іпотекодавців, заставодавців та поручителів, а також їх правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли їх обов`язки за кредитними договорами (договорами про надання кредиту), наведеними у додатку №1 до цього договору, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, та іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, які в тому числі, але не обмежуючись, наведені у додатку №1 до цього договору (надалі основні договори), надалі за текстом – права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
Відповідно до додатку №1 до договору №GL48N718070_Ur_5 від 20.08.2020 року Банк відступив ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права вимоги за договором кредитної лінії № 45/МБ-22 від 31.01.2008, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ФОП Цюра А.С. (а.с.40-41, т.2).
Згідно з п. 2 договору, за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорам, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених  статтею 625 Цивільного кодексу України  (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право на оскарження будь-яких правочинів/договорів, що є взаємопов`язаними або є похідними від основних договорів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливаю з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, право відновлення протиправно втрачених майнових прав (майна) щодо основних договорів в тому числі, але не виключно в судовому порядку тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Сторони підтверджують, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 4682427,21 грн, надалі за текстом - ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор (п. 4 договору).
У відповідності до п. 14 цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення підтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення.
Новий кредитор ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» оплатив придбаний лот (№GL48N718070, протокол №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020), що підтверджується платіжним дорученням №1 від 06.07.2020 на суму 188900625,00 грн. (а.с.42, т.2).
Посилаючись на ст. 512 ЦК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 334 ГПК України, заявник вважає, що до нього перейшли всі права ПАТ КБ «Надра» за договором кредитної лінії № 45/МБ-22 від 31.01.2008, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ФОП Цюра А.С., і виникла необхідність в заміні стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у судовому наказі господарського суду Львівської області від 25.07.2011 року у справі № 5015/2060/11 про стягнення з ФОП Цюра А.С. заборгованості за вказаним договором. 

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з стаття 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
У відповідності до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
За змістом частин 1, 2 статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 ГПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій.
Згідно з частинами 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
У відповідності до частин 1, 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Імперативними приписами частини 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Правовий аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що юридична особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Отже, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження. Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 (пункт 75).
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 11.03.2021 у справі №910/2954/17.
У постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 цього Кодексу. У такому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.
Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України.
У пункті 130 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 викладено висновок про те, що якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просило замінити вибулого стягувача ПАТ “Комерційний банк “Надра” на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у судовому наказі, виданому господарським судом Львівської області у справі №5015/2060/11 від 25.07.2011 року, оскільки на підставі договору №GL48N718070_Ur_5 від 20.08.2020 року про відступлення прав вимоги Товариство набуло права вимоги до ФОП Цюри А.С., що належали ПАТ “Комерційний банк “Надра” за договором кредитної лінії №45/МБ-22 від 31.01.2008 року.
26.12.2019 державним виконавцем Новороздільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Яримович С.Б. винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказу №5015/2060/11, виданого 25.07.2011 Господарським судом Львівської області) стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» і зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 26.12.2022 (а.с.69-70, т.2).
У зв`язку з тим що строки пред`явлення виконавчого документа  станом на 26.03.2022, а саме на дату набрання чинності  Закону від 15.03.2022 № 2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»,  не пропущенні, строки пред`явлення наказу Господарського суду Львівської області від 25.07.2011 року у справі № 5015/2060/11 перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Враховуючи вищеописані правові норми та обставини даної справи, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про наявність правових підстав для задоволення заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому документі.
Колегія суддів, враховуючи положення частини п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України, вважає безпідставними доводи скаржника щодо можливості заміни стягувача у судовому наказі лише у разі перебування виконавчого документа на виконанні. 
Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду. 
За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала господарського суду Львівської області від 30.08.2023 року у справі № 5015/2060/11 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 334 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця Цюри Андрія Степановича б/н від 14.09.2023 року (вх. № 01-05/2940/23 від 18.09.2023 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 30.08.2023 року у справі №5015/2060/11  – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                       О.В. Зварич 

Суддя                                                                                Б.Д. Плотніцький

Суддя                                                                                          О.С. Скрипчук