ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17308/23	Головуючий у 1-й інстанції Кунцьо С.В. 	
Провадження № 33/817/5/24 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.5 ст.126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави.

Згідно постанови, громадянин ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, повторно протягом року, а саме 29 серпня 2023 року о 02.40 год. в м. Тернополі на вул. Миру 4 В, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року всупереч вимогам частини першої ст.285 КУпАП не була оголошена негайно у повному обсязі та оприлюднена 27 вересня 2023 року;
матеріали справи не містять безперервного відеозапису події від моменту виявлення та зупинки поліцейськими транспортного засобу до моменту завершення складання протоколу та вручення його копій особі яка притягується;
на відеозаписах відсутній факт фіксації транспортного засобу який рухається по тій чи іншій вулиці міста, а також відсутній факт фіксації зупинки транспортного засобу поліцією та перебування ОСОБА_1 у цей момент за кермом автомобіля;
відео з нагрудних камер працівників поліції є штучно змонтованим відеозаписом із фрагментів, розміщених у хаотичному, не хронологічному порядку;
в матеріалах справи відсутній доказ належності поліцейського до осіб уповноважених наказом військового коменданта на перевірку документів відповідно до Постанови КМУ;
висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 надав пояснення про здійснення керування автомобілем не відповідають фактичним обставинам справи і є спотворення фактів.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Хомяка О.М., який просив розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 та задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №502828 від 29 серпня 2023 року; оглянутому у судовому засіданні аудіовізуальним диском, на якому міститься відео з нагрудних відеокамер поліцейських, долучений Управлінням патрульної поліції у Тернопільській області до адміністративних матеріалів в якості доказу; копії постанови про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7621443 від 29 серпня 2023 року; рапорті поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Ю.Гелецької від 29 серпня 2023 року; копії постанови про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №722588 від 29 серпня 2023 року; довідках ІПНПУ від 29 серпня 2023 року.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять безперервного відеозапису події від моменту виявлення та зупинки поліцейськими транспортного засобу до моменту завершення складання протоколу та вручення його копій особі яка притягується, а також те, що відео з нагрудних камер працівників поліції є штучно змонтованим відеозаписом із фрагментів, розміщених у хаотичному, не хронологічному порядку не відповідають дійсності, так як зазначене відео здійснювалося безперервно. Крім того, відсутність безперервного відео, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення зафіксовано наявним у справі відеозаписом безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно нього протоколу за ч.5 ст.126 КУпАП, не спростовує факту вчинення ним цього правопорушення.
Твердження апелянта про те, що на відеозаписах не зафіксовано рух транспортного засобу по вулиці міста, а також відсутній факт фіксації зупинки транспортного засобу поліцією та перебування ОСОБА_1 у цей момент за кермом автомобіля було предметом дослідження суду першої інстанції і отримало належну правову оцінку із посиланням на п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а також постанову Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року, з якою суд апеляційної інстанції погоджується. Зокрема, суд першої інстанції правильно зазначив, що на відео чітко проглядається, як ОСОБА_1 здійснює технічні дії, які привели транспортний засіб в рух, а саме взявшись за кермо автомобіля та йдучи поряд з ним штовхав його, таким чином переміщував транспортний засіб. Тобто саме від дій ОСОБА_1 транспортний засіб почав рухатись та доїхав до місця зупинки, а саме до місця де його зупинили працівники поліції. 
Окрім того, як вбачається із відео із нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 , працівникам поліції, неодноразово підтверджував факт переміщення транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 (файл export-yjla4.mp4 з 02:37:30 по 02:40:00 год).
Оцінюючи доводи щодо законності зупинки, апеляційний суд враховує, що визначення терміну комендантська година міститься у пункті 5 частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а саме – це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.
Згідно пункту 6 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 р. № 573, з метою забезпечення реалізації положення пункту 5 частини першої статті 8 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” , під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Підпунктом 2 пункту 16 Порядку передбачено, що патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.
Виходячи із вищенаведеного, твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутній докази належності поліцейського до осіб уповноважених на перевірку документів під час комендантської години суд апеляційної інстанції оцінює критично.
Та обставина, що оскаржувана постанова всупереч вимогам частини першої ст.285 КУпАП не була оголошена негайно у повному обсязі та оприлюднена 27 вересня 2023 року, жодним чином не спростовує того факту, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права керування таким транспортним засобом.
Так, відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частинами другою, третьою і четвертою ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом:
особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, 
стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами,
особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Станом на 29 серпня 2023 року ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, що підтверджується наявною в матеріалах справи письмовою інформацією Управління патрульної поліції в Тернопільській області від 29 серпня 2023 року. Також, постановою серія БАБ №722588 від 29 серпня 2023 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП за тим фактом, що він керував ним автомобілем 29 серпня 2023 року о 00 год. 19 хв. не маючи права керування транспортними засобами. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з огляду на те, що останній 29 серпня 2023 року в м. Тернополі на вул. Миру 4В повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування такими транспортними засобами.
Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення неправильно вказано точний час керування ОСОБА_1 автомобілем, а саме значено 22 год. 40 хв., хоча згідно відеозапису в цей момент ОСОБА_1 уже спілкувався з працівником поліції не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 . Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису видно, що ОСОБА_1 29 серпня 2023 року керував автомобілем не в 22 год. 40 хв., як це вказано у протоколі, а о 02 год. 35 хв. і був зупинений працівником поліції. Однак, вказана розбіжність не є істотною, оскільки в даному випадку не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:        

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2023 року — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя