ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року	Львів	Справа № 601/2569/23 пров. № А/857/20962/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Ільчишин Н. В.,
                                                                                 Кухтея Р. В.,
з участю секретаря судового засідання                Вовка А. Ю.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року (прийняту в м. Кременець суддею Коротичем І. А.; дата складення ухвали в повному обсязі не вказана) про повернення позовної заяви в адміністративній справі № 601/2569/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про поновлення строків на оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

                                                    В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області із вказаним позовом та, з урахуванням доповнення, просив:
- продовжити термін на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАД № 821788 від 20 серпня 2023 року:
- постанову поліцейського Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - ГУ НП в Тернопільській області) серії БАД № 821788 від 20 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що вказана постанова про те, що він нібито керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки, є протиправною та підлягає скасуванню, позаяк така прийнята з порушенням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України за № 1396 від 07.11.2015, позаяк розгляд справи не проводився взагалі.
Незважаючи на те, що в постанові зазначено про те, що йому роз`яснявся зміст статті 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП, не відповідає дійсності, позаяк розгляду справи взагалі не було, а наявні в постанові підписи, зокрема, підпис особи, яка притягнення до адміністративної відповідальності, та про отримання ним постанови його не належать і поставлені не ним. 
Також про притягнення його до адміністративної відповідальності йому стало відомо лише 08.09.2023, а копію вказаної вище постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності він не отримував до цього часу.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ НП в Тернопільській області про поновлення строків на оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАД № 821788 від 20.08.2023 та закриття провадження у справі було залишено без руху, позаяк до позовної заяви не додано оскаржуваної постанова, а позовна заява містить суперечності. 
Також суд вважав, що поважність причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом не доведена належними та допустимими доказами, а тому дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку десять днів з дня вручення копії даної ухвали, протягом якого той має право звернутись до суду, вказавши інші підстави для поновлення строку звернення з цим позовом, із наданням доказів на підтвердження таких підстав.
Роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання вказаної ухвали суду в зазначений строк позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

04 жовтня 2023 року на виконання вимог вказаної ухвали суду від 21 вересня 2023 року позивач подав доповнення до позовної заяви з копією оскаржуваної постанови. 
Зазначив, що підставою пропуску строку на оскарження стало те, що він на місці складення цієї постанови не отримував її копії. Матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП 28.08.2023 розглядалися у його відсутність. Постанову серія БАД № 821788 від 20.08.2023 він не підписував та копії не отримував.

Ознайомившись з позовною заявою та доповненнями до неї, суд першої інстанції вважав наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними, оскільки в постанові серії БАД № 821788 від 20.08.2023 є власноручний підпис позивача про отримання ним копії оскаржуваної постанови в день її винесення.
Враховуючи викладене, оскільки позивач вимоги ухвали про залишення адміністративного позову без руху не виконав, а наведені обставини пропуску є неповажними, суд першої інстанції ухвалою від 10 жовтня 2023 року повернув вказаний адміністративний позов ОСОБА_1 . 

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що  оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням вимог процесуального законодавства, за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо поновлення строку, та за недоведеності обставин щодо  пропущення ним такого строку. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що загалом тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви, зокрема того, що в позовній заяві він просив продовжити термін на оскарження постанови та витребувати у відповідача копію оскаржуваної постанови, проте суд першої інстанції копію вказаної постанови у відповідача не витребував. Також вказує, що у визначений судом строк він виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху та виправив недоліки. Не дивлячись на це, суддя суду першої інстанції виніс ухвалу, якою повернув його адміністративний позов. Вважає такі дії суду першої інстанції такими, що порушують його права на доступ до правосуддя по захисту свого порушеного права на оскарження дій службових осіб при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності та на розгляд справи справедливим і безстороннім судом. 

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) не здійснювалося. 
Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно вимог частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі, зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. 
При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як зазначено вище, повертаючи ухвалою від 10 жовтня 2023 року вказаний адміністративний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував це, зокрема, тим, що наведенні позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, оскільки в постанові серії БАД № 821788 від 20.08.2023 є власноручний підпис позивача про отримання ним копії оскаржуваної постанови в день її винесення.

При цьому суд першої інстанції відкинув як безпідставні покликання позивача про те, що розгляд справи не проводився взагалі, що наявні в постанові підписи, зокрема, підпис особи, яка притягнення до адміністративної відповідальності, та про отримання ним постанови йому не належать і поставлені не ним; також він не отримував 20.08.2023 копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними і такими, що не гуртуються на нормах чинного законодавства і фактичних обставинах справи.

Вимоги частини четвертої статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин у справі і у відповідних випадках вжиття визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування з власної ініціативи тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Як видно із оскаржуваної постанови серії БАД № 821788 від 20 серпня 2023 року, до вказаної постанови додаються фото- відеофіксація з нагрудної камери.

Проте судом першої інстанції, всупереч принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, не було перевірено на підставі належних та допустимих доказів обставини справи щодо підписання позивачем вказаної постанови та щодо отримання її копії, зокрема, витребування у відповідача вказаного вище додатку до постанови серії БАД № 821788 від 20 серпня 2023 року тощо.

Аналізуючи вказані норми законодавства, встановлені у справі обставини та надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову позивачу є передчасною, оскільки ґрунтується на доводах, які заперечує позивач і які ніким не спростовані. 

За таких обставин справи, з урахуванням наведеного, не можна вважати правильними висновки суду щодо пропущення позивачем строків звернення до суду і повернення позивачу адміністративного позову.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України № 475/97 від 17.07.1997), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно зі статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного з`ясування судом обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, а тому ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи суд першої інстанції на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку, зокрема, про підставність доводів позивача та поновлення строку звернення до адміністративного суду або ж залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

                                                     П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2023 року про повернення позовної заяви в адміністративній справі № 601/2569/23 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. В. Кухтей	
Постанова складена у повному обсязі 22 січня 2024 року.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

 Дата