УХВАЛА

05 лютого 2024 року 
м. Київ

справа № 240/10481/20
адміністративне провадження № К/990/375/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 у справі № 240/10481/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати з 17.07.2018 підвищення до пенсії позивачці, як непрацюючій пенсіонерці, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 17.07.2018 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі, що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 позов задоволено.
25.05.2023 на адресу Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_2 про заміну стягувача у справі №240/10481/20.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони правонаступником.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача у справі №  240/10481/20 задоволено та замінено стягувача - ОСОБА_1 у виконавчому листі з виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/10481/20 на її правонаступника - ОСОБА_2 .
03.01.2024 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, надіслана 20.12.2023, на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023.
Ухвалою Верховного Суду від 19.01.2024 у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 відмолено, касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом зазначення поважних причин пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів.
На виконання вимог ухвали від скаржника 02.02.2024 надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 зазначаючи, що до його Електронного кабінету щоденно надходить значна кількість кореспонденції. Вказує, що станом на 05.12.2023 надійшло більше 52822 процесуальних документів, що підлягали реєстрації службою діловодства в підсистемі Електронний документообіг. Значний обсяг вхідної кореспонденції, що підлягає реєстрації в підсистемі Електронний документообіг, присвоєння реєстраційного номеру, потребує значних як людських так і технічних ресурсів та не дозволяє в повній мірі забезпечити реєстрацію всієї кореспонденції в день її надходження до Електронного кабінету. На підтвердження вказаної інформації скаржником надано скріншот зареєстрованої постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 в підсистемі «Електронний документообіг», скріншот кількості процесуальних документів які надійшли в розділ «Повідомлення» в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Верховний Суд наголошує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Отже, учасники процесу мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не мають допускати затримки та невиправданого зволікання під час виконання своїх процесуальних обов`язків.
Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до якого особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, і, передовсім, щодо дотримання строку на касаційне оскарження. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою зумовлена також й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення тільки задля повторного слухання справи й ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.
Верховний Суд підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони й пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на оскарження судового рішення в касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.
Організація роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зокрема, супроводження справ у судах та підготовка процесуальних документів, не належить до поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки не є об`єктивно непереборними обставинами.
Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципів належного врядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Негативні наслідки, які настали у зв`язку з організацією роботи державної установи є, певною мірою, відповідальністю за неналежне виконання таким суб`єктом владних повноважень своїх процесуальних обов`язків.
Водночас, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду.
Щодо посилання скаржника на введений в Україні воєнний стан та пропуск у зв`язку з цим строку на подання касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Отже, саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до Верховного Суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги, а наведені скаржником обставини не є поважними, оскільки обставини внутрішньої роботи в межах установи є суб`єктивними, адже стосуються належної організації роботи в середині установи та залежать від волі керівника та працівників, а тому не виправдовують зволікання у вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, Суд вважає необґрунтованим клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та визнає підстави, зазначені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, неповажними.
Отже, скаржником не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 19.01.2024 про залишення касаційної скарги без руху, оскільки зазначені в заяві про поновлення строку на подачу касаційної скарги підстави для поновлення строку касаційного оскарження не є поважними та пов`язані з невиконанням вимог закону скаржником.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 329, 332, 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 у справі №  240/10481/20 - відмовити.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2023 у справі №  240/10481/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                             С.М. Чиркін

Судді:                                                                                 Я.О. Берназюк

                                                                                          В.М. Кравчук