19.03.24
22-ц/812/459/24
Справа №490/5954/23
Провадження № 22-ц/812/459/24
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
19 березня 2024 року                                                                м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
із секретарем судового засідання - Ковальський Є.В.,
без участі учасників справи, як про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження 

апеляційну скаргу
ОСОБА_1 
на додаткове рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2023 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Чулупом О.С., за заявою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Саченко Андрія Павловича про винесення додаткового рішення у справі № 490/5954/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики
В С Т А Н О В И В:
У червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що 01 жовтня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір позики, за яким останній отримав кошти у сумі 78 000 доларів США та зобов`язався повернути їх частинами: 40 000 доларів США до 01 жовтня 2022 року та 38 000 доларів США до 01 жовтня 2023 року.
02 жовтня 2022 року на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором позики, було укладено договір поруки з ОСОБА_4 , яка поручилася за виконання позичальником боргу в частині 200 доларів США.
10 липня 2022 року зменшено суму боргу на 10 880 доларів США та змінено строк повернення боргу: 19 800 доларів США до 01 вересня 2022 року та 47 120 доларів США до 01 вересня 2023 року. 
У зв`язку з неповерненням першого траншу боргу, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду. 
Рішенням Центрального суду м. Миколаєва від 10 лютого 2023 року з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто 19 800 доларів США, 3 відсотки річних - 55, 89 доларів США та 12 280, 95 грн. судових витрат.
Посилаючись на порушення позичальником строків виконання боргового зобов`язання за першим траншем, ОСОБА_2 звернувся з позовом про дострокове повернення другої частини боргу та просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 борг у розмірі 200 доларів США, та з ОСОБА_2 - 47 120 доларів США.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 46920 доларів США та судовий збір в розмірі 13363,64 грн.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 200 доларів США.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 56,36 грн.
04 грудня 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява представника позивача адвоката Саченко А.П. про винесення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 50000 грн.
Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2023 року заяву представника позивача адвоката Саченко А.П. задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50000 грн. витрат на правову допомогу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції та просить його скасувати.
Вказує, що при визначенні суми відшкодування та прийнятті додаткового рішення Центральним районним судом м. Миколаєва не враховано критерію реальності адвокатських витрат (не встановлено їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, тому вважає, що сума 50 000 грн. є не доведеною, не справедливою та не співмірною проведеній роботі представником позивача адвокатом Савченко А.П. і взагалі дана цивільна справа не є складною та має усталену практику.
Посилався на те, що суд першої інстанції судові засідання проводив за його відсутності чим позбавив його права на справедливий суд.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Коваль М.Г. посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не відповідають дійсності в частині неповного з`ясування обставин, просив залишити її без задоволення, а додаткове рішення без змін.
Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності в силу приписів частини2 статті 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).
Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.
Тому подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.
Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено, - він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).
Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.
Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).
За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 463/12950/21,211/2832/19 від 17 січня 2024 року.
04 грудня 2023 року до суду першої інстанції від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Саченко А.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій порушено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 50000 грн.( т.1 а.с.138-140 ).
Проте заявник не додав доказів направлення (надання) іншим учаснику справи (відповідачам) копії заяви про ухвалення додаткового рішення.
Судом першої інстанції відповідачеві ОСОБА_1 така заява з додатками також не надсилалася.  
Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме не направлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали доказів надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі № 906/977/19, від 06 квітня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц, від 16 січня 2023 року у справі № 640/23065/14 , від 02 лютого 2023 року у справі № 466/1403/20 ,від 27 березня 2023 року у справі № 756/820/20 на стадії касаційного розгляду справи.
Також вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 квітня 2023 року у справі № 626/133/21, від 28 червня 2023 року у справі № 132/892/16-ц.
Колегія суддів враховує, що у справі, яка переглядається, представник позивача подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, а тому до такої заяви підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України щодо подання заяв.
Отже, задовольняючи заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Саченка А.П. про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції не врахував, що під час вирішення питання про прийняття до розгляду такої заяви суд мав керуватися правилами статті 183 ЦПК України, зокрема і застосовувати наслідки недотримання таких правил, як неподання доказів направлення копії заяви іншим учасникам справи - повернення заяви без розгляду, що відповідає правилу частини четвертої статті 183 ЦПК України.
Наведене судом першої інстанції не враховано, зроблено передчасний висновок про задоволення заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Саченка А.П. про ухвалення додаткового судового рішення, не дотримавшись процесуального порядку вирішення такої заяви.
З урахуванням наведеного додаткове рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2023 року підлягає скасуванню, а заява представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Саченко А.П. про ухвалення додаткового рішення - залишенню без розгляду.
Керуючись статтями  183,270,374, 376, 381,382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Додаткове рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2023 року скасувати.
Заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Саченко Андрія Павловича про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                 Ж.М. Яворська

Судді                                                                         Т.М. Базовкіна 

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 19 березня 2024 року.