Справа № 127/37624/23 
Провадження № 33/801/62/2024
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю представника ОСОБА_1  – адвоката Комара О.Г., представника Вінницької митниці – Самсонюка Д.М.,
розглянувши справу відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 31 січня 2017 року, органом 0533, щодо порушення ним митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 МК України, за апеляційною скаргою Вінницької митниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

З протоколу про порушення митних правил №0548/401000/23 від 28 жовтня 2023 року вбачається, що 28 жовтня 2023 року о 10:31 год в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський — Отач» відділу митного оформлення №2 митного поста «Дністер» Вінницької митниці з метою перетину митного кордону, в напрямку «виїзд в Україну», по смузі руху «червоний коридор», прибув вантажний автомобіль марки «SCANIA» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Україна), під керуванням громадянина України ОСОБА_2 .
Під час проведення митного контролю та перевірки, на підставі інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 10 квітня 2017 року через Відділ митного оформлення № 6 митного поста «Кельменці», пункт пропуску «Сокиряни – Окниця» Чернівецької митниці ДФС, ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «ОРЕL VECTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ( ОСОБА_4 ), VIN-код - НОМЕР_4 в режимі «Транзит», з метою особистого користування.
Станом на 28 жовтня 2023 року даний транспортний засіб громадянином України ОСОБА_5 не вивезений за межі митної території України, інформація щодо поміщення транспортного засобу в інший митний режим відсутня.
Згідно витягу інформації з ЦБД «ЄАІС» гр. ОСОБА_3 притягувався до в відповідальності по ст. 470 ч. 3 Митного кодексу України згідно протоколу про ПМП № 1313/20900/18 від 24 лютого 2018 року.
Таким чином, враховуючи вимоги Митного кодексу України та ЗУ №2612-VIII від 08 листопада 2018 року, щодо змін до Митного кодексу України, гр.  ОСОБА_3  перевищив встановлений статтею 95 Митною кодексу України строк доставки до митниці транспортного засобу легковий автомобіль марки «ОРЕL VECTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (Польша), VIN-код - НОМЕР_4 , більше, ніж на тридцять діб.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 МК України». 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2023 року провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту. 
Не погодившись з постановою суду, Вінницька митниця подала апеляційну скаргу, оскільки вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам матеріального права та положенням чинного законодавства. Просила постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2023 року скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 470 МК України.
Заслухавши представника Вінницької митниці – ОСОБА_6 , адвоката Комара О.Г., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно з ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ст. 487 Митного кодексу України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.8 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.
Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. 
Крім того Європейський суд неодноразово констатував у своїх рішеннях про порушення судами ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право не бути притягнутим до суду або покараним двічі) у зв`язку з тим, що особу було двічі притягнуто до суду та покарано за одне і те саме правопорушення, що є порушенням принципу ne bis in idem.
Так у справі «Сергій Золотухін проти Росії» констатуючи порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції, зазначив: « Поняття «те саме правопорушення» елемент idem принципу ne bis in idem у статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції слід розуміти як заборону кримінального переслідування, або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суту одних і тих самих фактів (рішення у справі «Сергій Золотухін проти Росії» (Sergey Zolotukhin v. Russia) пункт 82)» (п.42 рішення).
Також Європейський суд «...дійшов висновку, що факти, які двічі призвели до притягнення заявника до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка національних судів у кримінальному провадженні, по суті, стосувалася тих самих фактів, які були розглянуті у справі про адміністративне правопорушення (рішення у справах «Сергій Золотухін проти Росії» (Sergey Zolotukhin v. Russia), пункт 97; «Ігор Тарасов проти України» (Igor Tarasov v.Ukraine), пункт 30; та рішення у справі «Шімкус проти Литви (Shimkus v. Lithuania), заява №41788/11, пункт 50, від 13 червня 2017 року)» (пункт 48 рішення).
Аналогічне порушення встановлено Європейським судом у справі «Чернов проти України» де Європейський суд зауважив, що факти, які двічі призвели до притягнення заявника до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка національних судів у кримінальному провадженні, по суті, стосувалася тих самих фактів, які були розглянуті у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення після порушення кримінальної справи не призвело до того, що останнє провадження почало відповідати принципу ne bis in idem, оскільки заявник вже відбув свій триденний адміністративний арешт.
Європейський суд дійшов висновку, що національні органи влади продублювали кримінальні провадження, які стосувалися одних і тих самих фактів. Таким чином, заявника двічі притягнули до суду та покарали за одне і те саме правопорушення, що є порушенням принципу ne bis in idem, та констатував порушення ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 10 квітня 2017 року ввіз на митну територію України легковий автомобіль «OPEL VECTRA» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (Польща), VIN-код НОМЕР_5 в режимі «Транзит».
У зв`язку з чим, 24 лютого 2018 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил № 1313/20900/18 згідно ч. 3 ст. 470 МК України за перевищення граничного терміну транзиту, встановленого ст. 95 МК України, вказану особу було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що склало 8500 грн. 
02 серпня 2018 року ОСОБА_1 сплатив вищевказаний штраф, що підтверджується квитанцією № 1309-2987-8703-5709.
При цьому, представник митниці не заперечує того факту, що ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст.470 МК України в редакції статті, яка діяла станом на 24 лютого 2018 року (день притягнення до відповідальності) і також не заперечує сплату ним штрафу в розмірі 8500 грн. 
Апеляційний суд звертає увагу, що станом на день притягнення 24 лютого 2018 року, стаття 470 МК України містила ч.1 – 3.
Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року були внесені зміни до ст.470 Митного Кодексу України, які набули чинності 22 серпня 2019 року. Відповідно до цих змін, дана стаття стала містити у собі 6 частин, і зокрема, ч. 6 ст. 470 Митного Кодексу України, якою передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу або встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту строку транзитних перевезень (доставки) транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на двадцять діб, але не більше ніж на тридцять діб, а так само видача їх без дозволу митного органу, з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, з 22 серпня 2019 року з`явилась відповідальність за перевищення строку транзитних перевезень (доставки) транспортних засобів особистого користування (раніше тільки комерційного призначення), а розмір штрафу зріс з 500 до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Митного Кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.
Частиною 3 статті 3 Митного Кодексу України передбачено, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Статтею 8 КУпАП також передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
У Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
Повторне складання митним органом протоколу про порушення митних правил за тим же фактом та декларантом, звернення з таким до суду чинним законодавством не передбачено та порушує права особи, стосовно якої складено такий протокол.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя, відповідно до ст. 245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та прийшов до вірного висновку про закриття провадження у справі №127/37624/23 на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, суд,
п о с т а н о в и в : 
Апеляційну скаргу Вінницької митниці залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2023 року залишити без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Сопрун