Справа № 461/814/24                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/411/24                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника Калинича Я.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Калинича Я.А. в інтересах, особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року, 

встановив:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян /становить 17 000,00 грн/ в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн судового збору.
 
Судом встановлено, ОСОБА_1 14.01.2024 року о 04 годині 58 хвилин у м. Львові на вул. Івана Франка, 82, керувала т.з. Seat Ibiza, днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного пристрою «Drager» Alсotest6820, прилад ARJL-0247, тест 1910, проба позитивна 0,63 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду захисник Калинич Я.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення. Дослідити в судовому засіданні аудіозапис допиту свідка ОСОБА_2 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що судом проігноровані наявні у справі докази відсутності у працівників поліції законних підстав ініціювання та проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Вважає, що зазначені в акті ознаки сп`яніння являються надуманими, не відповідають наявним у справі зафіксованим фактичним обставинам і формально скопійованими працівником поліції з тексту відповідної інструкції з метою надання своїм безпідставним, завуальованим, упередженим діям вигляду законних.
Стверджує, що під час допиту працівник поліції ОСОБА_2 своїми показаннями підтвердив безпідставність пропозиції пройти огляд і його проведення. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Захисник ОСОБА_3 не заперечив про розгляд апеляційної скарги без її участі. 
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 14.01.2024 року серії ААД №634938, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у них даних не викликає;
-результатами приладу «Drager» Alсotest 6820, прилад ARJL-0247, тест 1910, проба позитивна 0,63 проміле;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 14.01.2024;
-відеоматеріалами на яких зафіксовані обставини спілкування працівників поліції з водієм та, зокрема, процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки;
-рапортом працівника поліції ОСОБА_4 від 14.01.2024;
- показання в суді першої інстанції свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Незважаючи на заперечення захисника, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і порушення нею пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що на запитання поліцейського ОСОБА_1 не заперечувала факт вживання нею алкогольних напоїв (вчора) та пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», після чого не заперечувала результатів цього огляду та розписалася у відповідній графі акту огляду на стан сп`яніння (а.с. 4). У зв`язку з цим поліцейський склав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення нею вимог п.2.9 «а» ПДР України та ознайомив ОСОБА_1 із складеним протоколом.
Отже, вказаний відеозапис повністю підтверджує дані, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Також з відеозапису вбачається, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 не заперечувала результати проведеного огляду та будь-яких зауважень з цього приводу не зазначила ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Окрім того, апеляційним судом враховується також і те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо проведення огляду та складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувала.
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що доведено сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.
       З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь її суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника – адвоката Калинича Я.А.– без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк