ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«27» лютого 2024 року
м. Харків
справа № 638/7596/22
провадження № 22-з/818/25/24
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б., 
за участю секретаря - Волобуєва О.О.,
учасники справи:
позивачка -  ОСОБА_1 , представник позивачки - ОСОБА_2 ,
відповідач -  ОСОБА_3 , представник відповідача - ОСОБА_4 ,
третя особа -  ОСОБА_5 , представник третьої особи - ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2023 року в складі судді Семіряда І.В. та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року в складі судді Семіряда І.В. 
в с т а н о в и в:
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди та просила стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 163 857,39 грн, витрати, пов`язані із оплатою послуг експерта - 2 500,00 грн та витрати на правову допомогу адвоката (професійну правничу допомогу).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2023 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 163 857,39 грн, витрати, пов`язані із оплатою послуг експерта, - 2 500,00 грн, сплачену суму судового збору - 1 663,57 грн, а всього - 168 020,96 грн.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. 

На вказані судові рішення ОСОБА_3 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій просив рішення та додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивача на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволено частково; рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2023 року - змінено, скасовано його в частині відмови у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу; розмір стягнутої з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зменшено з 163 857,39 грн до 81 928,70 грн та судового збору з 1 663,57 грн до 844,26 грн, а всього зменшено загальну суму з 168 020,96 грн до 82 772, 96 грн; в іншій частині рішення суду - залишено без змін; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 229,28 грн судового збору за подання апеляційної скарги; додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року - змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу з 8 000,00 грн до 4 000,00 грн.
05 січня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив розподілити судові витрати та виправити арифметичні помилки. Заява мотивована тим, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 травня 2023 року у справі була призначена комплексна судова автотехнічна, фототехнічна експертиза та експертиза відео-, звукозапису, оплата якої була покладена на нього.

До висновку експертів додано акт № 19019/21849/21850 попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта, експертного дослідження № 19019/21849/21850, в якому вказано, що за проведення експертизи наперед сплачено 21 269,22 грн. Проте, в постанові суду апеляційної інстанції питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із проведенням експертного дослідження № 19019/21849/21850 не вирішено.

Вважав, що потерпіла згідно судового рішення отримала право на відшкодування в розмірі 357 357,40 грн (129 000,00 грн від «СК «ВУСО» + 81 928,70 покладених на відповідача + 146 428,70 грн відповідальності водія ОСОБА_5 в розмірі 50% завданої шкоди), що значно більше ніж вказана потерпілою в позовній заяві сума відшкодування в розмірі 292 857,39 грн.

Таким чином  ОСОБА_1  з ОСОБА_3  та ОСОБА_5 , має бути стягнуто відшкодування в розмірі по 50% шкоди, тобто (292 857,39 грн : 2) по 146 428,70 грн. Оскільки Приватним акціонерним товариством «СК «ВУСО», здійснено страхове відшкодування у розмірі 129 000,00 грн, то ОСОБА_3 за змістом статті 1194 ЦК України має сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тобто (146428,70 грн - 129 000,00 грн) 17 428,70 грн, що складає 10, 64% позовних вимог.

Просив винести додаткове рішення про розподіл судових витрат, що пов`язані із оплатою відповідачем проведення експертного дослідження № 19019/21849/21850 в розмірі 21 264,22 грн; виправити арифметичну помилку щодо розрахунку покладеного на відповідача розміру відшкодування майнової шкоди, яка за постановою суду має бути в розмірі 50% від завданої позивачу матеріальної шкоди та складає 292 857,39 грн; внести зміни до постанови суду, які випливають із виправлення арифметичної помилки.

08 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подала заперечення на заяву, в якій посилалася на те, що експертиза не спростувала вину ОСОБА_3 , однак зменшила його цивільну відповідальність, яка вплинула на розмір відшкодування. Тобто, фактично судова колегія не відступила від правової позиції, на яку посилався представник позивача та третьої особи, а навпаки з урахуванням її висновків та інших доказів, які містяться в матеріалах справи, визначила розмір відшкодування. Отже, посилання відповідача на те, що в постанові суду апеляційної інстанції питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із проведенням експертного дослідження №19019/21849/21850 відсутні - не відповідають дійсності. Вважала, що порушене відповідачем у заяві питання про правильність/неправильність розрахунку судових витрат, у випадку його незгоди з судом апеляційної інстанції, слід вирішувати не у порядку вирішення спору в судовому порядку про ухвалення додаткового рішення суду у цивільному процесі, а у порядку оскарження рішення апеляційного суду у касаційному порядку шляхом подання відповідної касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у визначений чинним законодавством процесуальний строк. Як вбачається зі змісту заяви відповідач фактично просив змінити зміст вже прийнятої постанови. Відповідач наголошує не на помилці, що була/не була допущена у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю, а оскаржує саму методику розрахунку розміру завданої шкоди. Отже, підстави для внесення змін до постанови Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року із виправленням арифметичної помилки - відсутні. Вважала, що порушене відповідачем у заяві питання про правильність/неправильність методики розрахунку розміру завданої шкоди у випадку його незгоди з судом апеляційної інстанції слід вирішувати не у порядку вирішення спору в судовому порядку про виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, а у порядку оскарження рішення апеляційного суду у касаційному порядку шляхом подання відповідної касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у визначений чинним законодавством процесуальний строк.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 підтримав заяву та просив її задовольнити.

До суду апеляційної інстанції інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від них до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути заяву за їх відсутності на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву  ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 липня 2023 року призначено комплексну судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса»; на час проведення експертизи провадження у справі - зупинено.

14 листопада 2023 року Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» складено висновок експертів № 19019/21849/21850 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису.

Також матеріли справи містять акт № 19019/21849/21850 попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта, експертного дослідження № 19019/21849/21850 від 19 травня 2023 року, з якого вбачається, що наперед сплачено 21 269,22 грн (а.с.70 том 2).

Зі змісту постанови Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року вбачається, що судом апеляційної вирішено питання щодо витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи та зазначено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сума в розмірі 10 634,61 грн (21 269,22 /2). Тобто судом апеляційної інстанції вирішено дане питання, однак в резолютивній частині постанови про це не вказано. 

У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи в розмірі 10 634,61 грн підлягає задоволенню.

Що стосується заяви в частині виправлення арифметичної помилки, колегія суддів виходить з наступного.

Частинами першою та другою статті 269 ЦПК України передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи. Проте, їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Як вбачається з роз`яснень, які містяться в пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, підстав для виправлення арифметичних помилок немає. 

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.  До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Арифметичні помилки - це посилки, пов`язані з розрахунками, які були зроблені судом під час прийняття рішення. Такими помилками, зокрема, можуть бути невірний розрахунок суми позовних вимог, яка на думку суду, підлягає присудженню позивачу або невірний розрахунок розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року визначено розмір стягнутої з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 81 928,70 грн, що складає 50% різниці між страховою виплатою та фактичним розміром спричиненої позивачці шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.  

Із змісту заяви ОСОБА_3 в цій частині вбачається, що він фактично просив внести зміни в розмір майнової шкоди, визначений судом апеляційної інстанції для нього, як одного з винних в дорожньо-транспортній пригоді, що суперечить вимогам статті 269 ЦПК України, є фактично зміною судового рішення та підставою для касаційного оскарження.

За таких обставин підстав для внесення виправлень арифметичних помилок в частині визначеного судом розміру в постанові Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2023 не вбачається, тому відсутні підстави для задоволення заяви в цій частині. 

Керуючись ст. ст. 269, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2023 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в розмірі 10 634,61 грн.
В іншій частині в задоволенні заяви ОСОБА_3 - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                                 Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина 

Повний текст додаткової постанови складено 28 лютого 2024 року.