ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12922/21                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 лютого 2024 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"   в особі Ради адвокатів України   про визнання нечинним рішення в частині,

  В С Т А Н О В И В:

Історія справи.
11.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом (який уточнювався) до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України про визнання нечинним рішення в частині, яким просив:
- визнати нечинним з моменту прийняття пункт 4.3 Положення про помічника адвоката, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 25.09.2015 № 113 (зі змінами), наступного змісту: « 4.3. Внесок за доповнення даних у Єдиному реєстрі адвокатів України про помічника адвоката становить 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день такої оплати.»; ??
- визнати нечинним з моменту прийняття підпункт 6.1.2. Положення про організацію та порядок проходження стажування для отримання особою свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 01.06.2018 №80 (зі змінами) наступного змісту: « 6.1.2. внесок за доповнення даних у ЄРАУ про стажиста адвоката у розмірі 50 відсотків 1 (однієї) мінімальної заробітної плати станом на день подання особою заяви про призначення стажування.».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказані пункти є незаконними, оскільки Рада адвокатів України в межах своїх повноважень позбавлена можливості приймати таке рішення, якими встановлювати обов`язок сплачувати внески, які не передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.  
Постановляючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не є обґрунтованими, оскільки вищенаведені повноваження передбачені нормою права.
Позивач вказане судове рішення оскаржив, подавши апеляційну скаргу, в якій наголосив на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та просить прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано на правильність висновків суду першої інстанції.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що передбачено ч.2 ст.313 КАС України.
Справу розглянуто у порядку  ч. 4 ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          
Обставини, встановлені судом.
          Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Недержавною некомерційною професійною організацією «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України рішенням від 25.09.2015 №113 було затверджено Положення про помічника адвоката та рішенням від 01.06.2018 №80 затверджено Положення про організацію та порядок проходження стажування для отримання особою свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Зокрема, пунктом 4.3. Положення про помічника адвоката (рішення Ради адвокатів України від 25.09.2015 №113) передбачено, що внесок за доповнення даних у Єдиному реєстрі адвокатів України про помічника адвоката становить 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день такої плати.
Пунктом 6.1 Положення про організацію та порядок проходження стажування для отримання особою свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (рішення Ради адвокатів України від 01.06.2018 №80) встановлено, що особа, стосовно якої радою адвокатів регіону ухвалено рішення про призначення керівника стажування, видачу направлення на стажування, затвердження індивідуального плану стажування та строки подання поточних звітів, сплачує:
6.1.1 внесок на проходження стажування у розмірі 3 (трьох) мінімальних заробітних плат станом на день подання особою заяви про призначення стажування;
6.1.2. внесок за доповнення даних у ЄРАУ про стажиста адвоката у розмірі 50 відсотків 1 (однієї) мінімальної заробітної плати станом на день подання особою заяви про призначення стажування.
Не погоджуючись з вказаним вище пунктами відповідних рішень, позивач 11.05.2021 звернувся до суду з цим позовом.
Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є  спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI),  Положенням про Раду адвокатів України, затвердженим Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012 (далі - Положення), Порядком ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 р. № 26 (зі змінами)(далі -Порядок).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі  ст. 46 Закону № 5076-VI  організаційними формами адвокатського самоврядування, зокрема є рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України.
            Статтею 45 Закону № 5076-VI  передбачено, що Національна асоціація адвокатів України є недержавною некомерційною професійною організацією, яка об`єднує всіх адвокатів України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.
Національна асоціація адвокатів України, зокрема, забезпечує доступ та відкритість інформації стосовно адвокатів України.
Національна асоціація адвокатів України є юридичною особою та діє через організаційні форми адвокатського самоврядування, передбачені цим Законом.
Згідно з ч. 1, п.п. 4, 13 ч. 4  ст. 55 Закону № 5076-VI  в період між з`їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України.
Повноваження і порядок роботи Ради адвокатів України визначаються цим Законом та положенням про Раду адвокатів України, що затверджується з`їздом адвокатів України.
Рада адвокатів України підконтрольна і підзвітна з`їзду адвокатів України.
Рада адвокатів України здійснює контроль за діяльністю рад адвокатів регіонів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України та надання витягів з нього; забезпечує ведення офіційного веб-сайту Національної асоціації адвокатів України.
            Частиною 3  статті 57 Закону № 5076-VI  встановлено, що рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами.
Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.
Згідно з ч.1 ст.58 Закону України №5076-VI утримання органів адвокатського самоврядування може здійснюватися за рахунок:
1) плати за складання кваліфікаційного іспиту;
2) щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування;
3) відрахувань кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури на забезпечення діяльності Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;
4) добровільних внесків адвокатів, адвокатських бюро, адвокатських об`єднань;
5) добровільних внесків фізичних і юридичних осіб;
6) інших не заборонених законом джерел.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.
Отже, враховуючи приписи Закону України №5076-VI, суд дійшов висновку, що вказаним законом передбачено право на запровадження та формування певних внесків (плати) на утримання органів адвокатського самоврядування для їх належного та самодостатнього існування, за умови легальності джерел походження таких внесків, що спростовує доводи апелянта в цій частині.
Крім того, суд першої інстанції наголосив, що зазначений Закон №5076-VI містить не повний перелік завдань адвокатського самоврядування, оскільки він містить загальне положення щодо завдання адвокатського самоврядування з формування та забезпечення діяльності органів адвокатського самоврядування, а також завдання щодо формування високопрофесійного адвокатського корпусу та вирішення питань про притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності. В той час як всі інші питання унормовуються органами адвокатського самоврядування та визначаються розпорядчими приписами, що встановлені/визначені локальними актами організації.
          Колегія судді з таким висновком погоджується, оскільки вище переліченими нормами визначені права та обов`язки відповідача, його повноваження та завдання, й виходячи з сукупності переліченого, спірний акт  прийнятий відповідачем в межах повноважень. 
                  Таким чином, колегія суддів вважає, що всі доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновки суду і зводяться до переоцінки вище перелічених норм закону, тому вони не заслуговують уваги.
Згідно з вимогами частини 1  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78  цього Закону, що не було зроблено позивачем.
Відповідно до вимог частини 2  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено обґрунтованості позовних вимог належними та допустимими доказами. 
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.        
При цьому, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до  ст. 139 КАС України, понесені позивачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.  139,  242-244,  250,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд
                                                      П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 р. - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"  в особі Ради адвокатів України  про визнання нечинним рішення в частині - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова

                                                                                                    Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель