ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6813/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                     Аліменка В.О., Вівдиченко Т.Р., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ергопак» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ергопак» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2021/00138;  зобов`язання підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Ергопак» суми надмірно сплачених митних платежів (податку на додану вартість) за митною декларацією №UA100300/2021/008537 на суму 405 642,01 грн та подати його у встановленому порядку для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для повернення на банківський рахунок ТОВ «Ергопак.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовим у митному оформленні товарів згідно митної декларації №/2021/008262 та відмовив у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2021/00138, а також проігнорував вимогу про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та повернення надмірно сплачених митних платежів (податку на додану вартість) у розмірі 405 642,01 грн.
На думку позивача, митний орган не врахував наданих документів, які підтверджують його право на тимчасове звільнення від оподаткування податком на додану вартість товару, що ввозився Товариством з обмеженою відповідальністю «Ергопак».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2021/00138. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Київська митниця Держмитслужби звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 23 січня 2023 року та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що підставами для відмови у прийнятті митної декларації стало те, що відповідно до пункту 11 статті 264, пункту 3 статті 335 Митного кодексу України, пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України - до митного оформлення не подано документи, що підтверджують ввезення медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню, локалізацію та ліквідацію сплахів, епідемій короновірсної хвороби (СOVID-19) спричиненої вірусом SARS CoV-2 та які звільняються від оподаткування. При цьому декларантом застосовано пільгу зі сплати податку податку на додану вартість.
Посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, апелянт просить задовольнити апеляційну скаргу.
Від ТОВ «Ергопак» надійшов відзив на апеляційну скаргу, позивач вважає, що судом першої інстанції оцінено увесь обсяг матеріалів, наявних у справі, надано їм належну оцінку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року справу прийнято у провадження колегією суддів у складі: судді-доповідача Кузьмишиної О.М., суддів Аліменка В.О., Вівдиченко Т.Р.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби, призначено справу до розгляду у письмовому провадженні. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Ергопак» (код ЄДРПОУ 31364122, місцезнаходження: 08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Соборності, 36) зареєстроване в якості юридичної особи 20.02.2001, номер запису 13391200000001621 від 29.08.2005 згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Між ТОВ «Ергопак» (покупець) та Samemed Pro Ltd, Switzerland (SM&GV Muiticare SDN BHD) (продавець) укладено контракт купівлі-продажу від 07.12.2017№/12 згідно із пунктом 2.1 якого, продавець продає, а покупець купує товар відповідно до заявки покупця.
Поставка товару здійснюється на умовах доставки FOB Пенанг, Малайзія Інкотермс 2010.
ТОВ «Ергопак» 02.04.2021 подало до відділу митного оформлення №  1 митного поста «Чайки» Київської митниці Держмитслужби митну декларацію №/2021/008262 для митного декларування товару, а саме: партії одноразових тонких нітрилових рукавичок в обсязі 1493000 шт, без присипки, код  УКТЗЕД  4015190000, загальною вартістю 61274,00 доларів США, відповідно до якої позивачем на підставі змін, внесених до пункту 71 підрозділу 2  розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України  у редакції, яка діяла на момент митного декларування, в митній декларації зазначено про наявність у позивача преференцій у вигляді звільнення від сплати податку на додану вартість.
На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано:
- пакувальний лист від 05.10.2020;
- рахунок-фактуру (інвойс) №А від 13.12.2020;
- коносамент №  від 10.01.2021;
- автотранспортну накладну №  2313 від 23.02.2021;
- декларацію  про походження товару № IV-2012054А від 31.12.2020;
- транспортну довідку від 17.02.2021 №  17/02, що підтверджує вартість перевезення товару;
- заяву-розрахунок від 17.02.2021 до інвойсу №А від 31.12.2020;
- контракт купівлі-продажу від 07.12.2017 №/12;
- договір про надання послуг митного брокера від 17.02.2020 №ER 1;
- ліцензійний договір на використання об`єкта інтелектуальної власності від 01.01.2014 №  179734;
- генеральний договір транспортного експедирування від 11.03.2019 №  1103-2019,
- декларацію відповідності товару засобам індивідуального захисту від 25.03.2021 №UA.TR.076.D.032524-21;
- інформаційний лист від імпортера;
- фото товару;
- документ на розміщення та зберігання товару від 25.02.2021 №M/0222/V/04/088/
За результатами опрацювання наданих позивачем документів головним державним інспектором Прогонюк І.В. складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2021/00138, якою у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено, з наступних причин: відповідно до статей  256,  264 Митного кодексу України  (далі  МК України), пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідних положень»  Податкового кодексу України  (далі  ПК України) митна декларація від 02.04.2021 №/2021/008262 не може бути оформлена зі звільненням задекларованого товару від оподаткування податком на додану вартість, оскільки за результатами митного огляду виявлено, що на маркувальних етикетках зазначений опис товару «Рукавички універсальні одноразові чорні нітрилові», проте у декларації про відповідність 25.03.2021 №.TR.076.D.032524-21 у графі 1 зазначено опис товару «Рукавички захисні нітрильні без присипки не медичні нестерильні», що не дає можливості ідентифікувати дану партію. Окрім того, на маркувальних етикетках товару зазначена інформація «використовувати тільки за призначенням, лише для господарчих та побутових потреб», однак відповідно до частини 5 пункту 6  постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2008 №  761  зазначено, що дія цього Технічного регламенту не поширюється на засоби захисту, що призначаються приватним особам з метою захисту від вогкості та вологи (рукавички для захисту рук під час миття посуду, тощо). Таким чином, декларантом не дотримано вимоги  постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №  224 «Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість».
Не погоджуючись з рішенням митного органу в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2020/00138, ТОВ «Ергопак» 23.04.2021 звернулося до Київської митниці Держмитслужби із скаргою від 23.04.2021 вих. №  110, у якій просило скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2020/00138 та повернути суму надмірно сплачених митних платежів (податку на додану вартість) у сумі 405 642,01 грн по митній декларації №/2021/008262.
11.05.2021 ТОВ «Ергопак» отримало відповідь митного органу від 11.05.2021 № 7.8-5/28/11/9057, якою у задоволенні скарги відмовлено.
Не погоджуючись із карткою відмови позивач звернувся із цим позовом до суду.
Оцінюючи висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 23 січня 2023 року, колегія суддів виходить з того, що відповідно до частини першої  статті 246 МК України  метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно із  статтею 248 МК України  митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема, код товару згідно з  УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК).
Частиною сьомою  статті 257 МК України  передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього  Кодексу  та інших законодавчих актів.
Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною восьмою вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з  УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.
Відповідно до частин першої та другої  статті 270 МК України  правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування особливими видами мита встановлюються  законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «;Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «;Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», окремим законом щодо встановлення додаткового імпортного збору.
Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються  Податковим кодексом України  з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.
Статтями  292  та  294 МК України  визначено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього  Кодексу, Податкового  кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України:
1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами;
2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано;
3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього  Кодексу  не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму;
4) коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об`єктом оподаткування митними платежами відповідно до  розділу XII цього Кодексу.
Об`єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до цього  Кодексу, Податкового  кодексу України та інших законів України.
Згідно із пунктом  185.1 статті 185, пунктом  190.1 статті 190  та пунктом  194.1 статті 194 ПК України  об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації.
Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.
З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.
Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:
1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених  статтею 335 цього Кодексу;
2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;
3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частини п`ята, шоста, восьма - дванадцята  статті 264 МК України).
Відповідно до  статті 256 МК України  відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Відповідно до пункту 2 частини першої  статті 1 Закону України №  540-IX, внесено зміни до пункту 71 підрозділу 2  розділу XX «Перехідні положення» ПК України: « 71. Тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.
У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту  198.5 статті 198  цього  Кодексу  та положення  статті 199 цього Кодексу  не застосовуються щодо таких операцій.
Так,  постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №  224  (далі - Постанова №  224), у редакції, яка діяла на момент митного оформлення, затверджено перелік лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, відповідно до якого, окрім іншого, визначені такі засоби індивідуального захисту, які звільняються від сплати ввізного мита та від оподаткування податком на додану вартість:  4015 Рукавички нітрилові; 4015 Рукавички латексні неопудрені.
Як слідує з матеріалів справи, до цього переліку товарів входять рукавички нітрилові  УКТЗЕД  4015190000, стосовно яких позивачем подана до митного органу митна декларація із застосуванням пільг по звільненню від сплати податку на додану вартість.
При цьому,  постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №  226  та  постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 №  271, у редакціях, які діяли на момент митного оформлення, внесено зміни до  постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2008 №  761 «Про затвердження Технічного регламенту засобів індивідуального захисту»  наступного змісту: « 1-1. Установити, що на час дії пункту 71 підрозділу 2  розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України  та пункту 9-6  розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України  введення в обіг засобів індивідуального захисту, включених до переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №  224  (далі  Перелік), дозволяється:
- якщо вони відповідають вимогам затвердженого цією  постановою  Технічного регламенту;
- або на підставі повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг окремих засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, але використання яких необхідне в інтересах охорони здоров`я.
Відповідно до частини другої  статті 264 МК України  митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього  Кодексу  або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
Слід врахувати, що митним органам забороняється вимагати надання декларантом або уповноваженою ним особою документів та/або відомостей, якщо цим Кодексом та іншими законами України передбачено надання таких документів (відомостей) митним органам державними органами, установами та організаціями, уповноваженими на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, через єдиний державний інформаційний веб-портал «Єдине вікно для міжнародної торгівлі», а також приймати і використовувати такі документи та/або відомості, надані декларантом або уповноваженою ним особою, для здійснення митних формальностей, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 3 частини третьої  статті 335 МК України  разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою у разі необхідності зазначаються відомості про документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження права на звільнення від сплати податку на додану вартість при митному оформленні подано документи, що передбачені  МК України, в тому числі і документи, які підтверджують право на звільнення від сплати податку на додану вартість, а саме: декларацію про відповідність рукавичок захисних нітрильних без присипки не медичні нестерильні  УКТ ЗЕД  4015 Технічному регламенту засобів індивідуального захисту (затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2008 №  761).
Посилання Київської митниці Держмитслужби у відзиві на позовну заяву на те, що в листі Головного управління Держпраці в Київській області від 25.11.2020 №  11/3/20/18958 не зазначена мета ввезення задекларованих товарів, не є спроможними, оскільки позивачем на підтвердження права на звільнення від сплати податку на додану вартість при митному оформленні подано декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту, а не вказаний відповідачем лист.
Крім того відповідач у оскаржуваній картці відмови зазначає, що товар відповідно до наявного маркування не відповідає меті ввезення визначеній переліком, затвердженим Постановою №  224.
Водночас, законодавством України не встановлені вимоги щодо маркування товару, який ввозиться з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання, виникненню і поширенню, локалізацію і ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (Covid-19). Окрім того, пільга з оподаткування повинна застосовуватися, незалежно від того, кому здійснюється постачання товарів, включених до переліку Постанови №  224 закладам охорони здоров`я чи будь-яким іншим суб`єктам господарювання/кінцевим споживачам. 
Відповідно до частин четвертої  статті 3 МК України  у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.
Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що партія товару, а саме: вироби господарські - одноразові тонкі нітрилові рукавички, без присипки, чорні, текстурні згідно митної декларації №/2021/008262 згідно якої складено оскаржувану картку відмови, входить до переліку товарів, затвердженого Постановою №  224, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість.
Отже, що позивач правомірно застосував пільгу по звільненню зі сплати податку на додану вартість при ввезенні товару на митну територію України та для підтвердження права на пільгу разом з митною декларацією подав до митного органу передбачені чинним законодавством України документи, на підтвердження права на пільгу.
Натомість, відповідачем не доведено правомірності відмови позивачу в прийнятті митної декларації та прийнятті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2021/00138. 
За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2021/00138 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В іншій частині рішення суду першої інстанції, зокрема якою відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог, не оскаржується, тому колегією суддів не оцінюється.
В частині доводів відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.
Відповідно до    статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                    
Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.                            
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №320/6813/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач                                                                                                                                             О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                        В.О. Аліменко 

                                                                                                 Т.Р. Вівдиченко