П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/3881/22-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Григораш В.О. 
Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
25 березня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Курка О. П.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області від 16.12.2020 №000001859/07-06, яким збільшено суму грошового зобов`язання ОСОБА_1 за єдиним податком з фізичних осіб на суму 67517,60 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що суть висновків акта перевірки зводиться до того, що на думку відповідача, він ніби-то здійснив за період з 01.10.2018 по 26.12.2018 заниження виручки з єдиного податку на 1085082,03 грн та безпосередньо єдиного податку з розрахунку 5 % *1085082,03 грн = 54254,10 грн через невключення доходів, які відповідач обліковує у власній системі АІС "Податковий блок" підсистемі "Виторги РРО". Із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивач не погоджується, оскільки відповідачем не вказано в акті перевірки жодного з первинних документів, на підставі котрих посадові особи відповідача зробили донарахування податкових зобов`язань. Позивач наголошував на тому, що ним здійснено розрахунок та сплату своїх податкових зобов`язань з єдиного податку у чіткій відповідності до чинних норм Податкового кодексу України. Вважає, що донарахування податкових зобов`язань з єдиного податку за періоди перевірки відповідачем проведено у спосіб не передбачений Податковим кодексом України та чинними нормативно-правовими актами України, що є порушенням Конституції України.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
21 лютого 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, підставі п.п.20.1.4, п. 20.1 ст. 20 та п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 розділу ІІ ПК України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", наказу Головного правління ДПС у Чернівецькій області №506 від 13.10.2020 посадовими особами відповідача, на підставі заяви про припинення підприємницької діяльності номер державної реєстрації припинення – 20380050001034094 від 28.12.2018 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтво, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів за період з 01.01.2017 по 28.12.2018, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2013 по 28.12.2018 відповідно до затвердженого плану перевірки.
Перевірку проведено з 30.10.2020 по 05.11.2020.
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 від 12.11.2020 №51/24-13-07-06/ НОМЕР_1 , у якому зафіксовано наступні порушення:
- п. 44.1 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПК України – платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 не представлено для перевірки книгу обліку доходів, первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;
- перевіркою правильності визначення податкових зобов`язань по єдиному податку встановлено заниження суми єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму – 54254,10 грн, в тому числі за 4 квартал 2018 року – 54254,10 грн, чим порушено п. 292.1 та 292.6 ст. 292 Податкового кодексу України (а.с. 12-36).
На підставі, виявлених під час перевірки порушень, Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 16.12.2020 №000001859/07-06, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у сумі 67870,60 грн (в тому числі 54254,10 грн - основний платіж, 13563,50 грн. - штрафна санкція) (а.с. 38).
Листом від 16.12.2020 №9009/ФОП/24-13-07-06 позивача повідомлено про направлення на його адресу податкового повідомлення-рішення від 16.12.2020 №000001859/07-06 та розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 37).
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано до Державної податкової служби України скаргу, в якій просив скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, посилаючись на декларування ним обсягу отриманого доходу від провадження фінансово-господарської діяльності (а.с. 39-41).
Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 27.09.2022 №7390/Ф/99-00-06-01-04-09 залишено податкове повідомлення-рішення від 16.12.2020 №000001859/07-06 без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 43-47).
Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 16.12.2020 №000001859/07-06 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).
Положеннями статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений ст. 78 ПК України.
Так, згідно пп.78.1.7 п.78.1 указаної статті, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема розпочато процедури реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Так, на підставі наказу Головного правління ДПС у Чернівецькій області №506 від 13.10.2020, заяви про припинення підприємницької діяльності номер державної реєстрації припинення – 20380050001034094 від 28.12.2018 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтво, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів за період з 01.01.2017 по 28.12.2018, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2013 по 28.12.2018 відповідно до затвердженого плану перевірки.
Як свідчать матеріали справи, позивач у період з 01.01.2017 по 30.09.2018 здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку ІІ групи, в період з 01.10.2018 по 28.2018 на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку ІІІ групи, без ПДВ та був платником єдиного податку з фізичних осіб; єдиного соціального внеску з найманих осіб; єдиного соціального внеску підприємця, військового податку, ПДФО з заробітної плати.
Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до 44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Відповідно до п.16.1.2 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Пунктом 177.10. ст.177 ПК України визначено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.
Згідно п.9 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи – підприємці, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №481 від 16.09.2013 дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.
Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Так, в ході документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, відповідачем встановлено порушення останнім п.44.1 ст.44, п.177.10 ст.177 ПК України, а саме: платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 не представлено для перевірки книгу обліку доходів, первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
В акті перевірки від 12.11.2020 №51/24-13-07-06/ НОМЕР_1 зафіксовано, що платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 зареєстровано книгу обліку доходів в Кіцманській ОДПІ від 31.01.2012, реєстраційний номер №13113, від 25.08.2015 №15374, однак вказаної книги посадовим особам відповідача під час перевірки позивачем не надано.
Як свідчать матеріали справи, 13.10.2020 відповідачем направлено на адресу позивача запит про надання документів №7440/ФОП/24-13-07-06, яким запропоновано позивачу надати до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області документи з таких питань: укладені контракти, угоди на придбання та продаж товарів (надання послуг) за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; інші види договорів (в тому числі цивільно-правого характеру) за період з 01.01.2017 по 30.06.2020; книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; реєстр документів за 2017, які були включені до складу доходів річних декларацій (зазначити номер документу, дату, контрагента, номенклатуру, суму та інше); дозвільні документи на приміщення, які використовуються в господарській діяльності за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; документи на власне (орендоване) рухоме та нерухому майно; документи про майно, що передано у оренду (суборенду) іншим суб`єктам (договори. рахунки, акти виконаних робіт, інше), розрахунки вартості орендованої плати, розподіл енергоносіїв по кожному наданому в оренду (суборенду) об`єкту; документи на право власності на землю чи право оренди на земельні ділянки за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; сертифікати, інші документи, щодо походження товарів за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; товарно-транспортні накладні за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; первинні документи, які підтверджують факт оприбуткування та оплати товарів (послуг) постачальникам за період з 01.01.2017 по 28.12.2018. в тому числі акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), закупівельні акти; щоденні банківські виписки по розрахункових рахунках за період з 01.01.2017 по 28.12.2018;інформацію щодо виторгів по кожному РРО окремо, в розрізі готівкових та безготівкових розрахунків, окремо за 2017, 2018; акти виконаних робіт за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; трудові договори з найманими працівниками за період з 01.10.2013 по 28.12.2018; відомості по нарахуванню заробітної плати за період з 01.10.2013 по 28.12.2018; відомості по ору.
Як зазначено у акті перевірки, позивачем надано для перевірки наступні документи: трудові договори 2015-2018; розрахунково-платіжні відомості за 2018 рік; розрахунково-платіжні відомості за 2017 рік; розрахунково-платіжні відомості за 2016 рік; розрахунково-платіжні відомості за 2015 рік.
Натомість, з наданих позивачем матеріалів працівники відповідача встановили, що інформація щодо здійснення поточним платником зовнішньоекономічної діяльності – відсутня.
Інформація та її документальне підтвердження щодо залишків товарно-матеріальних цінностей у платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 відсутня.
Окрім цього позивачем для перевірки не надані документи, а в інформаційних базах ДПС відсутня інформація щодо отримання /надання фінансової допомоги.
Інформація та документальне підтвердження фактів придбання/надання платником податків товарно-матеріальних цінностей на умовах товарного кредиту в істотних обсягах відсутні.
Платником податків для перевірки не надані документи, а в інформаційних базах ДПС відсутня інформація щодо укладання ним з іншими платниками договорів комісії (доручення), виступаючи у якості комітента (довіритель) комісіонера (повірений).
Платником податків для перевірки не надані документи, а в інформаційних базах ДПС відсутня інформація щодо отримання платником податків-фізичною особою кредитів в фінансових установах.
Інформація щодо транспортування товарно-матеріальних цінностей (навантажувальних та розвантажувальних робіт).
Документи, які підтверджено перевезення, навантажувально–розвантажуванні, експедицію товарів (ТТН, акти виконаних робіт, документи на придбання транспортних, навантажувально-розвантажувальних, експедиційних послуг) для перевірки не надані.
Інформація щодо формування цін на товари відсутня. До перевірки платником не надані документи, відповідно до яких придбавався та реалізовувався товар.
У зв`язку із не представленням позивачем в повному обсязі документів, які вимагались від нього листом про надання документів від 13.10.2020 №7440/ФОП/24-13-07-06, Головним управлінням Державної податкової служби в Чернівецькій області складено акт про ненадання документів від 05.11.2020 №217/24-13-33-04/3244506376.
Вказаним актом зафіксовано, що позивачем не надано: укладені контракти, угоди на придбання та продаж товарів (надання послуг) за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; інші види договорів (в тому числі цивільно-правого характеру) за період з 01.01.2017 по 30.06.2020; книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; дозвільні документи на приміщення, які використовуються в господарській діяльності за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; документи на власне (орендоване) рухоме та нерухому майно; документи про майно, що передано у оренду (суборенду) іншим суб`єктам (договори. рахунки, акти виконаних робіт, інше), документи на право власності на землю чи право оренди на земельні ділянки за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; сертифікати, інші документи, щодо походження товарів за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; отримані та видані накладні за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; товарно-транспортні накладні за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; первинні документи, які підтверджують факт оприбуткування та оплати товарів (послуг) постачальникам за період з 01.01.2017 по 28.12.2018, в тому числі акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), закупівельні акти; щоденні банківські виписки по розрахункових рахунках за період з 01.01.2017 по 28.12.2018;інформацію щодо виторгів по кожному РРО окремо, в розрізі готівкових та безготівкових розрахунків, окремо за 2017, 2018; акти виконаних робіт за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; акти списання за період з 01.01.2017 по 28.12.2018; інформацію про наявні дебіторську та кредиторську заборгованість окремо по постачальниках та покупцях, станом на 01.01.2017, 01.01.2018, 28.12.2018 (загальна сума та в розрізі контрагентів, із зазначенням дати виникнення); інформацію про наявні власні/орендовані основні засоби.
Як зазначено в акті перевірки, за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 задекларовано обсяг отриманого доходу від провадження фінансово-господарської діяльності: за період з 0.101.2017 по 31.12.22017 (платник податку ІІ група) в сумі – 932849,18 грн; за період з 01.01.2018 по 30.09.2018 (платник податку ІІ група) в сумі – 1123749,46 грн; за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 (платник податку ІІІ група) в сумі – 1202315,97 грн, в тому числі за 4 квартал 2018 року (платник податку ІІІ група без ПДВ) – 78566, 97 грн.
Розрахунки з покупцями (замовниками робіт) за період з 01.06.2018 по 26.12.2018 платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 здійснювались із застосуванням РРО.
Відповідно до виторгів РРО з даних ДПС України позивачем за період з 01.06.2018 по 28.12.2018 сума доходу становить - 1385652,00 грн, в тому числі з 01.10.2018 по 26.12.2018 – 1163649,00.
За період з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивачем задекларовано обсяг отриманого доходу від провадження фінансово-господарської діяльності в сумі за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі - 1202315,97 грн, в тому числі за 4 квартал 78566, 97 грн.
Перевіркою обсягу суми доходу, отриманого від провадження діяльності на спрощеній системі оподаткування, застосування ставок єдиного податку встановлено, що позивачем відповідно до виторгів РРО, відображених АІС "Податковий блок" підсистемі "Виторги РРО" за період з 01.06.2018 (з моменту реєстрації РРО) по 26.12.2018 (дата зняття з обліку РРО) в сумі 1385652,00 грн, в тому числі: за період з 01.06.2018 по 30.09.2018 виторг РРО в сумі , - 222003,38 грн (спрощена система – платник єдиного податку ІІ групи); за період з 01.10.2018 по 26.12.2018 виторг РРО в сумі – 1163649,00 грн (спрощена система – платник єдиного податку ІІІ групи без ПДВ).
Згідно п.292.1 ст.292 ПК України доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.
Датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) (п. 292.6 ст. 292 ПК України).
Відповідно до 292.14 ст.292 ПК України визначення доходу здійснюється для цілей оподаткування єдиним податком та для надання права суб`єкту господарювання зареєструватися платником єдиного податку та/або перебувати на спрощеній системі оподаткування.
Перевіркою правильності визначення податкових зобов`язань по єдиному податку встановлено, що платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 занижено суми податкового зобов`язання по єдиному податку, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму – 54254,10 грн, в тому числі за 4 квартал 2018 – 54254,10 грн, чим порушено п. 292.1 та 292.6 ст. 292 ПК України.
Із аналізу встановлених за результатами перевірки обставин та норм вищенаведеного податкового законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про порушення позивачем вимог податкового законодавства.
Звертаючись до суду із даним позовом, так і в обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач, посилався на те, що в 2017 році ним було задекларовано обсяг отриманого доходу від провадження фінансово-господарської діяльності в сумі 932848,18 грн. За період з 01.01.2018 по 31.12.2018 ним було задекларовано обсяг отриманого доходу від провадження фінансово-господарської діяльності в сумі за період з 01.01.2018 по 21.12.2018 – в сумі 1202315,97 грн, в тому числі за 4 квартал - 78566,97 грн.
Проте, матеріали справи не містять жодних доказів стосовно задекларованих позивачем сум отриманого доходу від провадження фінансово-господарської діяльності за зазначені ним періоди, що у свою чергу не дає суду можливості встановити протиправність висновків податкового органу у акті перевірки, та протиправність оскаржуваного податкового-повідомлення - рішення.
Разом із цим, позивачем як до суду першої інстанції, так і ході апеляційного розгляду даної справи, не було надано жодних інших належних доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення.
З огляду на встановлення порушення позивачем під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки вимог податкового законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства прийнято оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення, зважаючи, що на підтвердження дотримання податкового законодавства під час провадження підприємницької діяльності, позивачем не надано до суду жодних доказів. 
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Боровицький О. А.