ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/641/24 Справа № 202/180/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Марченка В.А. на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн.,

за участю:
особи, що притягується 
до адміністративної відповідальності,         ОСОБА_1 , 
захисника                                        Марченка В.А.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 15 грудня 2023 року о 18.24 год. в м. Дніпрі по вул. Каштанова, 15 а, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав переваги в русі автомобілю Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в наслідок чого трапилось зіткнення транспортних засобів. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушено вимоги п.10.2 ПДР України.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду змінити, пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що при накладенні стягнення суд не врахував щире каяття ОСОБА_1 , завдання незначних матеріальних збитків, та те, що його відповідальність застрахована у СК “СГ “Оберіг”, у зв`язку з чим потерпілому гарантується повне відшкодування шкоди. Звертає увагу, що допущені ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України не є грубими та не потягли за собою тяжких наслідків. Вказує, що відсутні обставини, що обтяжують відповідальність. Зазначає, що позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами поставить його у скрутне становище, оскільки він є батьком двох дітей, для догляду за якими часто використовує транспортний засіб. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. 
Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.
Обставини справи та висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги про зміну виду стягнення апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ч. 1 ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерела права.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.
У рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини»(Ozturk v Turkey) від 28 вересня 1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM був оцінений як покарання з огляду на цілі його застосування.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На переконання судді апеляційної інстанції при визначенні виду і розміру стягнення суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та призначене судом ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на 1 рік є занадто суворе.
Так, при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд не врахував його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують адміністративне стягнення, а також відсутність відомостей про те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, який одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, доньку ОСОБА_3 , 2018 року народження, яка потребує додаткових відвідувань лікарів, та сина ОСОБА_4 , 2015 року народження, який навчається у Дніпровській гімназії №80 ДМР, яка знаходиться на значному віддаленні від місця проживання ОСОБА_1 .
Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції вважає можливим змінити накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити, а постанову суду першої інстанції — змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Марченка В.А. — задовольнити.
Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП — змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
       Вважати, що на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
       В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                           С.І.Крот