Справа № 297/1302/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        27 грудня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        ДЖУГИ С.Д., СОБОСЛОЯ Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Ужгороді апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на ухвалу судді Берегівського районного суду Михайлишина В.М. від 2 травня 2023 року, повний текст якої складено 2 травня 2023 року, у цивільній справі № 297/1302/23 про відмову у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», -

встановив:

ТОВ «Закарпаттяенергозбут» 19.04.2023 звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 22166,58 грн за спожиту електричну енергію. Заяву було вмотивовано таким.
ТОВ «Закарпаттяенергозбут» є учасником ринку електричної енергії та провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу. Відносини, пов`язані з постачанням електричної енергії на роздрібному ринку електричної енергії, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» (Закон № 2019-VIII), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ), іншими нормативно-правовими актами та договорами, укладеними між відповідними учасниками такого ринку.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2019-VIII постачальник універсальних послуг здійснює постачання електроенергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форму якого затверджено Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на офіційному веб-сайті.
Пунктом 1.1.2. абзац 13 ПРРЕЕ передбачено, що договір про надання електричної енергії постачальником універсальних послуг це домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим не побутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг. 
Законом № 2019-VIII та постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 передбачено, що фактом приєднання споживча до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема подання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Відповідно до договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1.); за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством (п. 9.1.).
ОСОБА_1 , якому здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії за вказаною адресою.
Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору у період з з листопада 2019 року по березень 2023 року у нього утворилася заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 22165,58 грн, оплату якої боржник у порядку та у строки, визначені договором та ПРРЕЕ, добровільно не здійснив.
Відповідно до картки споживання особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_2 , втім за наявною інформацією, отриманою від Великобактянського старостинського округу Берегівської міської ради, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а за даною адресою проживає (та зареєстрований), отримує житлово-комунальні послуги (в тому числі споживає електроенергію) – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилаючись на ці обставини, на порядок виконання договірних зобов`язань та на передбачене договором і нормами ЦК України право вимагати повернення всього заборгованого, заявник ТОВ «Закарпаттяенергозбут» просив видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 22166,58 грн та вирішити питання про судові витрати.
До заяви ТОВ «Закарпаттяенергозбут» долучило роздруківку публічного договору про постачання електричної енергії та загальну картку споживання за особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 02.05.2023 відмовлено у видачі судового наказу.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що: заявником не додано довіреності належної якості, із п. 1 якої не вбачається прізвище особи директора, яка уповноважена видавати довіреності; заявником не долучено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі яких суд мав встановити статус юридичної особи, зокрема її дати реєстрації та взяття на облік як платника податків, які безпосередньо пов`язані із правом заявника вимагати стягнення заборгованого; згідно долученої до матеріалів справи виписки про розрахунок заборгованості встановлено, що така оформлена на ОСОБА_2 , а заява надійшла щодо видачі судового наказу відносно ОСОБА_1 .

Заявник ТОВ «Закарпаттяенергозбут» оскаржив ухвалу судді як постановлену з порушенням норм процесуального права, обґрунтовує апеляційну скаргу таким.
Заява про видачу судового наказу відповідає вимогам, установленим ст. 163 ЦПК України.
Суддя відмовив у видачі судового наказу з тієї підстави, що ТОВ «Закарпаттяенергозбут» не надав доказів на підтвердження свого статусу, як юридичної особи. Втім цивільний процесуальний кодекс не передбачає обов`язку заявника додавати до заяви про видачу судового наказу витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якими суд має встановити право заявника на стягнення заборгованості.
Суд першої інстанції належним чином не дослідив копію довіреності, оскільки в ній чітко зазначене прізвище директора ТОВ «Закарпаттяенергозбут», яка уповноважена видавати довіреність, а саме, ОСОБА_3 , яка діє на підставі Статуту.
Судом не взяті до уваги доводи заявника про те, що особовий рахунок було заведено на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за отриманою інформацією від Великобактянського старостинського округу Берегівської міської ради помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а житлово-комунальні послуги отримує ОСОБА_1 . Власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 і ОСОБА_4 .
Відповідно до договору сторони взяли на себе права та обов`язки, в тому числі й щодо постачання та оплати електричної енергії, спожитої за вказаною адресою.
Таким чином, заявник має право відповідної грошової вимоги, а у судді суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу. 
Апелянт просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи скарги, перевіривши матеріали справи суд приходить до такого.

Стаття 163 ЦПК України встановлює вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, які передбачають, серед іншого, що в заяві повинен бути зазначений  перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (ч. 2 п. 5), до заяви додаються копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч. 3 п.п. 3, 4).

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України, а також, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (ст. 165 ч. 1 п.п. 1, 8 ЦПК України).

У силу вимог ст. 2 ч. 3 п. 11, ст. 3 ч. 1, ст. 4 ч. 1, ст. 43 ч. 2 п.п. 1, 2, 4, ст. 44, ст. 81 ч.ч. 1, 5, ст. 83 ч.ч. 1, 2, ст. 95 ч.ч. 1, 2 ЦПК України, з урахуванням наведених вище положень цивільного процесуального закону, особа, яка звертається до суду по видачу судового наказу, може зробити це не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, зобов`язана подати суду всі наявні в неї письмові докази, зобов`язана виявляти повагу до суду та до інших учасників процесу, повинна діяти добросовісно, зобов`язана не зловживати процесуальними правами в будь-який спосіб.

У силу своєї специфіки наказне провадження передбачає спрощене, швидке вирішення питання, із яким звернувся до суду заявник, що, втім, врівноважується вимогами до форми і порядку такого звернення. Саме точне і безумовне дотримання формалізованої процедури звернення особи по видачу судового наказу, відсутність будь-яких сумнівів щодо правовідносин, які існують між сторонами, та щодо фактів і обставин, на які посилається заявник, уможливлює вирішення в наказному провадженні відповідної заяви по суті. Специфіка наказного провадження в межах цивільного процесуального закону, який, власне, передбачає сукупність обов`язкових формалізованих процедур, що забезпечують законний розгляд цивільних справ, відображена в Розділі ІІ ЦПК України.

Обов`язок подати суду всі наявні і в належній формі докази покладається саме на заявника. Саме заявник виконує цей процесуальний обов`язок, вільно розпоряджається своїми процесуальними правами та несе ризик наслідків за вчинення чи невчинення процесуальних дій (ст. 12 ч. 4, ст. 13 ч.ч. 1, 2, 3 та інші норми ЦПК України).

19.04.2023 ТОВ «Закарпаттяенергозбут» подало до Берегівського районного суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 22166,58 грн за електричну енергію, спожиту за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 1-2).

Водночас до заяви Товариство додало загальну картку за особовим рахунком № НОМЕР_1 , заведену на ім`я ОСОБА_2 , яка містить інформацію про помісячні обсяги споживання електроенергії за адресою: АДРЕСА_2 , динаміку оплати та заборгованості за спожиту електроенергію, де станом на квітень 2023 року заборгованість визначена в сумі 22166,58 грн (а.с. 3-4).

До заяви Товариство додало також роздрукований публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікований на його офіційному сайті (а.с. 5-6).

Документального підтвердження факту отримання заявником інформації від Великобактянського старостинського округу Берегівської міської ради щодо смерті ОСОБА_2 , проживання та реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_1 , споживання ним електроенергії, належності квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у справі на час її вирішення судом першої інстанції немає. Відтак суддя суду першої інстанції не мав підтвердження власне ключового факту укладення саме з ОСОБА_1 договору на постачання електроенергії.

За даними Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь від 07.11.2023 № 310655) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Надана з апеляційною скаргою копія листа адміністратора Великобактянського старостинського округу Берегівської міської ради г. Росохи від 30.03.2023 № 96/27-10 про те, що ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і власниками цієї квартири є ОСОБА_1 і ОСОБА_4 до уваги не береться з підстав, передбачених, зокрема, ст. 83 ч. 8, ст. 367 ч. 3 ЦПК України. Крім того, посилання на такі обставини не усуває відсутності підстав для видачі судового наказу.

Належна оцінка обставин, доказів, якими обґрунтовувалася заява про видачу судового наказу, можлива з урахуванням наявності укладеного належним чином договору, з`ясування підстав і умов, на яких виникли відповідні правовідносини.

Наведені обставини є достатніми для відмови у видачі судового наказу та для відмови в задоволенні апеляційної скарги. Матеріали справи не містять доказів, а апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували по суті висновок судді суду першої інстанції про невідповідність документів щодо споживання електроенергії особі, про стягнення боргу з якої за спожиту електроенергію поставив питання заявник. Заявник не довів у належний процесуальний спосіб у рамках наказного провадження належності ОСОБА_1 як боржника за пред`явленою до нього вимогою.

Інші мотиви, з яких суддя відмовив у видачі судового наказу, помилкові.

ТОВ «Закарпаттяенергозбут» додало до своєї заяви копію довіреності, виданої 30.12.2022 за № 44 і підписаної директором ОСОБА_3 , яка достатньою мірою дає можливість встановити її зміст, в тому числі, щодо особи директора Товариства.

Пункт 2 частини 2 статті 163 ЦПК України визначає вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в заяві щодо, зокрема, заявника, включно з вказівкою на код ЄДРПОУ юридичної особи і ці вимоги ТОВ «Закарпаттяенергозбут» виконані, код ЄДРПОУ 41999833 зазначений як на офіційному бланку, так і в тексті заяви про видачу судового наказу, вказується і в інших документах. Цивільний процесуальний закон не покладає на заявника обов`язку додавати до заяви будь-яких інших документів, окрім прямо передбачених законом, що, втім, не позбавляє заявника права надати додаткові документи на свій розсуд.

Тому такі мотиви для відмови у видачі наказу необґрунтовані, надмірно формальні, що, однак, за наявності інших, обґрунтованих підстав для відмови у видачі судового наказу не впливає на правильне по суті рушення судді суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.

Відтак, рішення судді суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу правильне, належних підстав для видачі судового наказу суддя не мав, чого доводи апеляції не спростовують, тому на підставі ст. 375 ЦПК України апеляцію слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу – без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» залишити без задоволення, а ухвалу судді Берегівського районного суду від 2 травня 2023 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, і оскарженню не підлягає.

Судді