ф
14 березня 2024 року
м. Київ
справа № 440/14216/23
провадження № Пз/990/7/23

ОКРЕМА ДУМКА
судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Коваленко Н.В. 

за наслідками розгляду адміністративної справи № 440/14216/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Верховний Суд рішенням від 05 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги за 2023 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у меншому розмірі, ніж вісім мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи за 2023 рік відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Відповідно до статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України усі питання, що виникають під час колегіального розгляду адміністративної справи, вирішуються більшістю голосів суддів. При прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім. Суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість викладення окремої думки виключно за наслідками розгляду справи. 

З рішенням Верховного Суду від 05 березня 2024 року у зразковій адміністративній справі                 № 440/14216/23 та його мотивами я не погоджуюсь, та вважаю за необхідне викласти свою окрему думку.

Задовольняючи позовні вимоги, Суд виходив з того, що запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20 березня 2023 року № 2983-IX разова грошова виплата до Дня Незалежності України, за її правовою природою не є новим видом соціального забезпечення для осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Врахувавши висновки Конституційного та Верховного судів України у питаннях визначення розміру грошової допомоги ветеранам війни, колегія суддів дійшла висновку, що пункт 2 частини першої Закону України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20 березня 2023 року № 2983-IX, яким частину п`яту статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у новій редакції, не підлягає застосуванню під час вирішення цієї справи як такий, що суперечить Конституції України. Натомість, застосовуючи положення статті 22 Конституції України як норми прямої дії в сукупності з рішеннями Конституційного Суду України № 3-р/2020, № 1-р(II)/2022, № 5-рп/2005,      № 7-р(II)/2019, № 3-р/2022, № 1-р(II)/2021, з урахуванням положень статті 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Суд дійшов висновку, що спірну допомогу слід продовжувати виплачувати в розмірі, який було передбачено до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20 березня 2023 року № 2983-IX.
З такими висновками Верховного Суду не погоджуюсь.

Обґрунтовуючи, що запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20 березня 2023 року № 2983-IX разова грошова виплата до Дня Незалежності України, за її правовою природою не є новим видом соціального забезпечення для осіб з інвалідністю внаслідок війни, Суд керувався тим, що за своїм змістом та ознаками вона є аналогічною разовій грошовій допомозі до 5 травня, що виплачувалась особам з інвалідністю внаслідок війни до внесення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20 березня 2023 року № 2983-IX відповідних змін до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Дійсно, як разова грошова виплата до Дня Незалежності України, так і разова грошова допомога до 5 травня є щорічною; носить разовий характер; є обов`язковою; поширюється на певне коло осіб (у цьому випадку осіб з інвалідністю внаслідок війни).

Однак, на моє переконання, запровадження грошової виплати (звертаю увагу виплати, а не допомоги) до Дня Незалежності України є новим видом соціальної гарантії.

Виходячи зі змісту пояснювальної записки до проєкту Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виплати грошової винагороди ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань», метою прийняття цього Закону є сприяння подальшому зміцненню патріотичного духу у суспільстві у зв`язку зі збройною агресією російської федерації.

Про те, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України, запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20 березня 2023 року № 2983-IX, є новою соціальною виплатою, свідчить порядок її законодавчого закріплення, а саме спосіб включення зазначеної норми до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - шляхом повного виключення з Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» частини п`ятої статті 13, якою була передбачена виплата щорічно до 5 травня інвалідам  війни разова грошова допомога, зокрема інвалідам II групи  -  у розмірі восьми мінімальних  пенсій за віком, і викладення її у новій редакції (фактично внесення нової норми), а не шляхом зміни існуючої норми.

Норми, які регламентували право на виплату допомоги до 5 травня, зокрема інвалідам II групи  -  у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, були повністю виключені із Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», і законодавцем було запроваджено інший вид щорічної грошової виплати приурочений Дня Незалежності України, розмір і порядок обчислення якої було делеговано Уряду.  

Тобто, фактично законодавець запровадив новий вид соціальної виплати, якого не існувало раніше, приурочивши його виплату до іншої дати, а також встановивши інший порядок та розмір виплати такої допомоги, не змінюючи наявний у законодавстві обсяг і перелік пільг та соціальних гарантій.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Згідно частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щороку до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України, частини п`ятої статей              12- 15, частини першої статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», частини третьої статей 61- 64      Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 липня 2023 року №      754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань», згідно якої грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 року в такому розмірі: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 3100,00 грн; II групи - 2900,00 грн; III групи - 2700,00 грн.

Також проблемним є питання застосування акта, який був скасований іншим актом, що з часом припинив свою дію.

Вважаю, що визнання нормативно-правового акта або окремого його структурного елемента таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), або таким, що втратив чинність, не відновлює дію нормативно-правового акта або його окремого структурного елемента, що діяв до набрання чинності нормативно-правовим актом або окремим його структурним елементом, що визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), або таким, що втратив чинність.

За загальним правилом, визнання Конституційним Судом України неконституційним окремих положень закону, на підставі якого втратили чинність попередні норми, не призводить до «автоматичного» поновлення чинності цієї попередньої норми; дія нормативного акта поновлюється шляхом прийняття аналогічного нового акта або нового акта, що містить спеціальну норму про відновлення дії попереднього акта та визначення спеціального порядку такого відновлення регулювання відповідних правовідносин. Аналогічна позиція міститься у пункті 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 870 від 06 вересня 2005 року. 

Встановлена статтею 94 Конституції України процедура набрання чинності закону виключає автоматичне поновлення дії законів або їх окремих положень у випадку втрати ними чинності. 

На моє переконання, визнання Судом норми Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20 березня 2023 року № 2983-IX, якою внесено зміни, зокрема до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно яких частину п`яту статті 13 Закону викладено в такій редакції: «Щороку до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України», такою, що суперечить Конституції України, не відновлює попередню редакцію частини п`ятої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру грошової виплати, яка була визначена до внесення змін Законом № 2983-IX, якщо про це не вказано у рішенні Конституційного Суду України.

Надаючи оцінку неконституційності скасування допомоги до 5 травня, суд вирішив вимоги, які не були заявлені в позові. А вказавши судам, що необхідно застосовувати норму закону, якої наразі не існує, Суд втрутився в баланс розподілу влад.

З огляду на зазначене, відповідач виплативши позивачу у 2023 році разову грошову виплату до Дня Незалежності України у розмірі 2900,00 грн, як то визначено частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений законами України, колегія суддів у цій конкретній справі вирішила неправильно позовні вимоги, які не були заявлені.

Ураховуючи наведене, вважаємо, що у задоволенні позовних вимог слід було відмовити. 

Суддя                                                                                           Н.В. Коваленко