09.01.24
22-ц/812/77/24
Провадження № 22-ц/812/77/24 Суддя першої інстанції Рак Л.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
09 січня 2024 року м. Миколаїв Справа № 483/1038/22
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого - Царюк Л.М.,
суддів - Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
при секретарі судового засідання - Стрілець К.О.,
за участі відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Рак Л.М., в залі судового засідання в м. Очаків, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.
Доводи позову обґрунтовувала тим, що 02 червня 2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Очаківського міськрайонного суду від 01 лютого 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. 
Рішенням Очаківського міськрайонного суду від 14 лютого 2022 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на сина ОСОБА_3 в сумі 2 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін, є недостатніми для матеріального утримання їх спільного сина.
Відповідач офіційно працевлаштований у військовій частині НОМЕР_1 і отримує стабільну заробітну плату. 
Домовленості щодо зміни способу стягнення аліментів не досягнуто.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь на малолітнього сина ОСОБА_3 , з твердої грошової суми в розмірі 2 000 грн на частку всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Заочним рішенням Очаківського міськрайонного суду від 21 березня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили, щомісячно до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів за рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого 2022 року в цивільній справі № 483/2040/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття - припинено, починаючи з дня набрання законної сили рішенням у цій справі.
Відкликано з Очаківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду в цивільній справі № 483/2040/21.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 992.40 грн судового збору.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачеві надано право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу). Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 листопада 2023 року залишено без задоволення заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Бескоровайного В.О. про перегляд заочного рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 березня 2023 року, ухваленого у цивільній справі № 483/1038/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, справу розглянуто за відсутності відповідача, якого не повідомлено належним чином про дату, час і місце засідання суду, не надано екземпляру позовної заяви.
При цьому суд не врахував, що відповідач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України з 19 березня 2022 року по теперішній час, не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, за місцем реєстрації у зв`язку із призовом по мобілізації не проживає, з моменту подання позивачем позовної заяви мобільний номер телефону відповідачем змінено не було, а також до військової частини НОМЕР_2 судова повістка про виклик його до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 483/1038/22 не надходила.
Порушення судом норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
На день слухання справи відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого 2022 року в цивільній справі № 483/2040/21 з відповідача на користь позивача, крім іншого, було стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Зазначеним рішенням було встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 02 червня 2021 року, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 лютого 2022 року шлюб між сторонами розірвано.
З довідки, виданої ОСББ «МЖК-88», вбачається, що малолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю.
Відповідач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з березня 2022 року, як призваний під час мобілізації. Зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .
Частина 2 статті 51 Конституції України визначає обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Цей же обов`язок закріплено в статті 180 СК України, за якою  на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
  Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац 2 частини 3 статті 181 СК України).
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
  При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема статті 182, 183, 184 СК України, саме про таке застосування цих норм сімейного права визначається у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.
   Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому порядку з   ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на малолітнього сина ОСОБА_3 , було стягнуто аліменти в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 07 грудня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
        Звертаючись у грудні 2022 року  з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалась на те, що в умовах збільшення рівня цін, а відтак збільшення витрат на утримання дитини встановлений розмір аліментів ставить дитину у скритне матеріальне становище, проте як у відповідача покращився матеріальний стан, а саме він проходить військову службу в ЗСУ та його дохід, а саме заробітна плата є стабільною.
З огляду на встановлені обставини та надані сторонами докази апеляційний суд вважає, при вирішенні цього спору суд першої інстанції правильно врахував усі істотні обставини, що могли вплинути на визначення розміру аліментів та спосіб їх стягнення, а також обґрунтовано виходив з інтересів та потреб дитини.
  Так, судом першої інстанції враховано, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини.
       Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає син, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування.
Також апеляційний суд визнає, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну способу їх стягнення та, відповідно, збільшення їх розміру.
       Відповідач, не погоджуючись з доводами позову, як при звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд оскаржуваного заочного рішення, так і в суді апеляційної інстанції, не надав відповідних переконливих доказів які б спростовували ці доводи, хоча це є його процесуальним обов`язком. 
Апеляційна скарга також не містить доводів відповідача щодо його незгоди зі зміною способу стягнення аліментів та розміру частки аліментів на сина, визначеного судом першої інстанції.
       Аргументи апеляційної скарги зводяться до порушень процесуального права щодо неналежного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. 
Перевіряючи зазначені аргументи апеляційної скарги апеляційний суд робить висновки про наступне.
Відповідно до частини 2 статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, закріплені, зокрема, у статті 43 ЦПК України.
Згідно з частиною 6, пунктом 2 частини 7, частиною 11 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається, зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини 8 статті 128 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2022 року за вказаною позовною заявою ОСОБА_2 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб на 28 грудня 2022 року на 09.00 год.
У довідці секретаря судового засідання зазначено, що на визначену судом дату сторони не з`явилися (а.с. 19). Підтвердження про виклик до суду відповідача на зазначену дату в матеріалах справи відсутні. 
Аналогічна довідка складена за 30 січня 2023 року (а.с. 22). В матеріалах справи міститься конверт з зазначеною адресою реєстрації відповідача, направлений судом першої інстанції з вкладенням копії позовної заяви з додатками та повісткою про виклик до суду на 30 січня 2023 року на 9.30 год. Проте конверт повернуто поштою на адресу суду 09 лютого 2023 року без будь-якої відмітки на зворотному повідомленні пошти про причини повернення (а.с. 25).
Також відповідно до довідки секретаря судового засідання на 22 лютого 2023 року  в судове засідання учасники справи не з`явилися. Конверт з повісткою на ім`я відповідача повернувся з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 39).
Судове засідання було призначено на 21 березня 2023 року про що свідчить направлений за місцем реєстрації конверт з повісткою на ім`я відповідача на вказану дату, якій було повернуто на адресу суду з відміткою пошти на зворотному повідомленні «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 30). 
У справі, що переглядається, суд першої інстанції, виконуючи вимоги наведених норм процесуального права щодо повідомлення сторін направляв повідомлення про розгляд справи (судові повістки) за зазначеною в позовній заяві адресою відповідача, ця адреса збігається з місцем реєстрації проживання відповідача. В матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення суду іншої адреси, а тому проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою, повідомленою суду позивачем та перевірену судом через запит до підрозділу з питань Державної реєстрації відділу забезпечення діяльності ЦНАП Очаківської міської ради Миколаївської області (а.с. 16), вважається належним повідомленням про місце, дату і час судового розгляду справи.
       До повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «А дресат відсутній за вказаною адресою», є належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги статей 182, 184 СК України, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують,  а тому відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно зі  статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цьому випадку оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподілу судових витрат апеляційний суд не здійснює.
Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 09 січня 2024 року.