ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2024 р. 	Справа № 520/9923/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 04.09.23 у справі № 520/9923/23
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області        
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом також – відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправною відмову Пенсійного фонду в Харківській області в перерахунку ОСОБА_1 пенсію із зарплат згідно з висновком судово-економічної експертизи ім. Бокаріуса з 01.12.2022;
- встановити заробітну плату для призначення виплати ОСОБА_1 пенсії із заробітної плати згідно з висновком судово-економічної експертизи ім. Бокаріуса, тобто із зарплати за травень 1986 року - 1457,53 руб.;
- згідно з Конституцією України ст. 16, 17, так як ОСОБА_1 являється інвалідом Великої Вітчизняної війни, а також ветераном військової служби, виплачувати пенсію без обмежень 10 мінімальними пенсіями за віком з 01.12.2022.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною відмову Пенсійного фонду в Харківській області, оформлену листом від 19.01.2023 «Про розгляд звернення», в перерахунку ОСОБА_1 пенсії із зарплат, згідно з висновком судово-економічної експертизи № 6125, складеним 28.08.2006 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса з 01.12.2022.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2022 ОСОБА_1 перерахунок пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із заробітної плати згідно з висновком судово-економічної експертизи № 6125, складеним 28.08.2006 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса, а саме за травень 1986 року - 1457,53 руб.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову, якою у задоволенні  позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права. Наводить обставини справи, зазначає про неврахування їх судом першої інстанції, зокрема щодо того, що станом на 01.12.2022 розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений із заробітної плати за період з 01.05.1986 по 31.05.1986 за роботу в зоні відчуження і складає 19404,10 грн; після проведеного перерахунку пенсії з 01.03.2023 розмір пенсії позивача складає 20904,10 грн.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
У грудні 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи з висновків судово-економічної експертизи № 6125, складеної 28.08.2006 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса у цивільній справі № 2-229/06.
Відповідно до копії письмового висновку судово-економічної експертизи № 6125, складеного 28.08.2006 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса, на вирішення експертизи були поставлені такі питання:
1. Чи відповідає розмір заробітної плати ОСОБА_1 за його роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 1 травня по 9 червня 1986 року вимогам чинного на той час законодавства Української PCP і СРСР? Якщо ні, то якому законодавству конкретно і в якій його частині?
2. Якщо розмір зазначеної вище зарплати ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного на той час законодавства, то який розмір вона повинна складати на сьогоднішній день в діючих грошових одиницях України з урахуванням вимог чинного союзного та республіканського законодавства на той час?
3. Якщо розмір нарахованої та сплаченої на користь ОСОБА_1 зарплати за його роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період часу з 1 травня по 9 червня 1986 року відрізняється від заробітку, який повинен був бути йому нарахований згідно з вимогами чинного на той законодавства, та яку суму в діючих грошових одиницях України складає ця різниця з урахуванням інфляційних процесів в державі і відповідної індексації грошових доходів населення?
Згідно з висновком експерта, що проводив судово-економічну експертизу, внаслідок проведених досліджень відповіді на питання, що ставив суд, такі:
ПО ПЕРШОМУ ПИТАННЮ.
В обсязі наданих документів, розмір заробітної плати ОСОБА_1 , нарахованої за роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 01 травня 1986 року по 09 червня 1986 року, не відповідає вимогам діючого на той період часу законодавства.
ПО ДРУГОМУ ПИТАННЮ.
В обсязі наданих на дослідження документів, ОСОБА_1 за роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 01 травня 1986 року по 09 червня 1986 року відповідно з вимогами діючого на той період часу законодавства, заробітна плата повинна бути нарахована в розмірі 1960,21 руб. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят руб 21 коп.), в тому числі:
- за травень 1986 року - 1457,53 руб.;
- за червень 1986 року - 502,68 руб.
ПО ТРЕТЬОМУ ПИТАННЮ.
В обсязі наданих документів, розмір заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 з урахуванням «Рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді цивільних справ» (лист Верховного Суду України від 03.04.1997 за № 62-97), за роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 01 травня 1986 року по 09 червня 1986 року станом на 01.08.2006 складе:
- з урахуванням даних копії довідки № 27 від 02.02.2005 - 2625,41 грн (дві тисячі шістсот двадцять п`ять руб. 41 коп.);
- з урахуванням даних довідки № 13/356 від 05.01.2005 - 3113,69 грн (три тисячі сто тринадцять руб. 69 коп.).
Листом від 19.01.2023 управлінням повідомлено позивача, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 за № 1828 функції призначення та виплати пенсій передані органам Пенсійного фонду України з 01.03.2001. До цього часу призначення та виплата пенсій здійснювалась органами праці та соціального захисту населення. Зазначено, що з 01.03.2008 розмір пенсії позивача обчислено з розрахунку заробітної плати за період перебування в зоні відчуження з 05.05.1986 по 31.05.1986 (27 днів) на підставі довідки від 21.02.2008 за № 15, виданої Комунальним підприємством ТВО “Харьковкомунпромвод”, про фактичну заробітну плату, яку позивач надав до заяви про перерахунок пенсії від 21.02.2008 за № 108. 
Також указано, що з 01.01.2012 розрахунок пенсії позивача здійснювався відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року, № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із вищевказаної заробітної плати.
З 25.04.2019 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 у справі № 520/10144/19 обчислення пенсії позивача провадилось з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до вимог Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року за № 1210.
З 01.12.2022 позивачу проведено перерахунок пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 за № 1307 “Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 № 1210 і від 26 вересня 2012 № 886”, якою внесено зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України “Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 23.11.2011 за № 1210.
Заробітна плата розрахована за період перебування в зоні відчуження з 05.05.1986 по 31.05.1986 (27 днів) на підставі довідки від 21.02.2008 за № 15, виданої Комунальним підприємством ТВО “Харьковкомунпромвод”.
Розмір пенсії становить: 18137,30 грн - основний розмір пенсії по інвалідності (6186,32 грн *3,66480*80 %); 837,20 грн - підвищення особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи (2093.00 грн.*40 %); 50,00 грн - цільова грошова допомога особам з інвалідністю внаслідок війни 2 групи; 379,60 грн - додаткова пенсія особам з інвалідністю 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 19404,10 грн - загальний розмір пенсії.
Позивач з відмовою Пенсійного фонду в Харківській області, оформленою листом від 19.01.2023 «Про розгляд звернення», в перерахунку ОСОБА_1 пенсії із зарплат, згідно з висновком судово-економічної експертизи № 6125, складеним 28.08.2006 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса з 01.12.2022 не згоден, уважає її протиправною, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відмова відповідача, оформлена листом від 19.01.2023 «Про розгляд звернення», не відповідає критеріям правомірності, оскільки позивач має право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені Законом № 796-ХІІ, незалежно від часу призначення пенсії, з урахуванням виявлення позивачем відповідного бажання, і відповідач зобов`язаний був забезпечити право позивача на перерахунок його пенсії,  а тому, вийшовши за межі позовних вимог для ефективного захисту прав позивача, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2022 ОСОБА_1 перерахунок пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із заробітної плати згідно з висновком судово-економічної експертизи № 6125, складеним 28.08.2006 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса, а саме за травень 1986 року - 1457,53 руб.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
У рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2003 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно зі статтею 15 Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Статтею 40 Закону військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на територіях радіоактивного забруднення, оплата праці провадиться згідно із статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.
Відповідно до статті 54 Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою статті 55 вказаного Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Згідно із ст. 57 Закону визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:
менше 12 місяців, - заробітна плата (дохід) визначається шляхом поділу загальної суми заробітної плати (доходу) за календарні місяці роботи на кількість зазначених місяців;
не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - заробітна плата (дохід) визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;
менше місяця, - заробітна плата (дохід) визначається за відповідний календарний місяць з додаванням до заробітної плати (доходу) на основній роботі.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що наслала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначений Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року за № 1210.
Згідно з п. 1 Порядку пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.
У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:
1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;
2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;
3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;
4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
Пунктом 7 Порядку передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати (доходу), яку (який) вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата (дохід) для розрахунку пенсії не може бути нижчою (нижчим) від фактично одержаної суми у зазначений період.
Отже аналіз цих норм указує на те, що розмір пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, обчислюється з розрахункового (умовного) розміру заробітку за роботу в зоні відчуження.
Розрахунок заробітку позивача за його роботу в зоні відчуження підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 6125 від 28.08.2006.
Колегія суддів зазначає, що судово-економічна експертиза проведена відповідно до приписів законодавства, чинного на час її проведення, а висновок експерта № 6125 від 28.08.2006, складений за результатами проведення експертизи, не викликає сумніву у його правильності, оскільки висновки надані в межах компетенції експерта, чіткі, логічні, послідовні, а також не були спростовані відповідачем жодними іншими належними і допустимими доказами у справі.
Жодних доказів наявності обставин, які б свідчили про необґрунтованість, неправильність висновку судом апеляційної інстанції не встановлено, у зв`язку з чим указаний висновок судово-економічної суд визнає належним і допустимим доказом у цій справі.
З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відмова відповідача, оформлена листом від 19.01.2023 «Про розгляд звернення», не відповідає критеріям правомірності, оскільки позивач має право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені Законом № 796-ХІІ, незалежно від часу призначення пенсії, з урахуванням виявлення позивачем відповідного бажання, і відповідач зобов`язаний був забезпечити право позивача на перерахунок його пенсії.
Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути відповідним наявним обставинам.
Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, вона має право звернутися до суду та просити про їх захист у спосіб, передбачений у ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, спираючись на ч. 2 ст. 245 КАС України.
За приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність відмови пенсійного органу, оформленої листом від 19.01.2023 «Про розгляд звернення», в перерахунку ОСОБА_1 пенсії із зарплат, згідно з висновком судово-економічної експертизи № 6125, складеним 28.08.2006 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса з 01.12.2022, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2022 ОСОБА_1 перерахунок пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із заробітної плати згідно з висновком судово-економічної експертизи № 6125, складеним 28.08.2006 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса, а саме за травень 1986 року - 1457,53 руб.
Доводи та аргументи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені у відзиві на позовну заяву, та з урахуванням яких судом першої інстанції вже надано оцінку встановленим обставинам справи. 
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 у справі № 520/9923/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк