ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/25397/23
Провадження № 22-ц/4820/135/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 686/25397/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2023 року (суддя Салоїд Н.М., повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2023 року) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом АТ КБ «Приватбанк» (далі – Банк) вказувало, що ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву №б/н від 28.04.2018 та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі – Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 52000 грн. Позивач зазначав, що ним виконанні зобов`язання за Договором, тоді як відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 23.08.2023 виникла заборгованість у розмірі 64353,44 грн, з яких: 52041,96 грн – заборгованість за кредитом; 12311,48грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 64353,44 грн заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.04.2019 станом на 23.08.2023 та судові витрати.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 300 грн заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 28.04.2018 та судовий збір в сумі 12,5 грн, а всього 312,5 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. 
Не погоджуючись із цим рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог, АТ КБ «Приватбанк» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Банк посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що у липні 2021 року відповідачу було збільшено кредитний ліміт до 52000 грн, на підставі п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Договору, за якими ОСОБА_1 при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь–якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Звертає увагу, що із виписки по рахунку слідує, що ОСОБА_1 користувався карткою та використав всю суму кредитних коштів в розмірі встановленого ліміту 52000 грн, тому вказана сума боргу за тілом кредиту підлягає до стягнення.
Апелянт також посилається на те, що судом першої інстанції проігноровано, що 05.07.2021 відповідачем було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, у зв`язку з чим, останній добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання та з 05.07.2021 йому нараховувалися відсотки за погодженою ставкою 3,4% на місяць або 40,8% річних і наявна заборгованість за відсотками у розмірі 12311,48 грн. При цьому, за період з 28.04.2018 по 05.07.2021 загальний розмір нарахованих ОСОБА_1 відсотків складає 262,19 грн, а тому розмір заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами становить 12049,29 грн. 
Крім того, суд першої інстанції помилково вважав, що позивачем не було надано доказів на підтвердження погодження умов кредитування щодо сплати відсотків, оскільки підписавши викладені у заяві умови кредитування, сторони в подальшому їх виконували, угод про зміну умов кредитування не підписували, а тому саме такі умови є погодженими сторонами.
Зважаючи на викладене, АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині незадоволених позовних вимог та постановити в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходив.
Як вбачається із доводів апеляційної скарги, АТ КБ «Приватбанк» оскаржує судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому апеляційним судом не переглядається судове рішення в частині задоволених позовних вимог. Адже відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №186/1743/15-ц визначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується
Справа розглядається в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України). 
Судове рішення в оскаржуваній частині зазначеним вимогам не відповідає.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 51741,96 грн та заборгованості по відсоткам за користування кредитом, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів узгодження між сторонами умов кредитного договору від 28.04.2018, що укладений між АТ КБ «Приватбанк» та  ОСОБА_1 , саме на таких умовах, які вважав узгодженими Банк.
Однак, апеляційний суд не погоджується із висновком міськрайонного суду про відсутність законних підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в сумі 51741,96 грн та заборгованості по відсоткам за користування кредитом з огляду на наступне. 
Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно частини 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В даному випадку, оскільки умови договору приєднання розроблялись банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим позивач має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За змістом частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як слідує із підстав позову, АТ КБ «Приватбанк» обґрунтовувало позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по відсоткам за користування кредитом тим, що між сторонами 28.04.2018 укладено кредитний договір (заява №б/н від 28.04.2018 та заява про приєднання до Умов та правил надання послуг від 05.07.2021, що підписані позичальником ОСОБА_1 ), за умовами якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 300 грн, який вподальшому був збільшений до 52000 грн. І так як позичальник належним чином не виконував свої кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом в сумі 52041,96 грн та по відсоткам за користування кредитом в сумі 12311,48 грн.
На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «Приватбанк» надало суду копії: Анкети – заяви при приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28.04.2018, Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.07.2021, паспорта споживчого кредиту від 05.07.2021, що підписані представником позивача та ОСОБА_1 ; розрахунків заборгованості за договором №б/н від 28.04.2018 станом на 31.08.2019 та на 23.08.2023; виписки за договором № б/н за період з 28.04.2023 по 29.08.2023; довідки про зміну умов кредитування; довідки про видані ОСОБА_1 кредитні картки; витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та з Правил надання банківських послуг у ПриватБанку; витягу з протоколу №4 засідання Правління від 25.1.2018, блок 5 (а.с. 4-77, 87-106). 
Отже, оцінюючи зазначені письмові докази у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України, апеляційний суд вважає доведеним відкриття АТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідача кредитного рахунку, видачу ОСОБА_1 кредитної картки «Універсальна Голд», перерахування Банком на цю картку кредитних коштів, користування відповідачем коштами Банку та часткове їх повернення.
Як слідує із п. 1.2. Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.07.2021, що підписана ОСОБА_1 та представником позивача, сторонами узгоджено тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту – розмір кредитного ліміту не перевищує 75000 грн для карт «Універсальна Голд», строк кредитування – 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту – споживчі цілі.
Також у п. 1.3 зазначеної вище Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.07.2021, процентна ставка для карт «Універсальна Голд» узгоджена сторонами у розмірі 40,8% річних (а. с. 16 зворот).
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що сторони кредитного договору з 05.07.2021 обумовили в письмовому вигляді істотні умови договору, а саме: інформацію та контакті дані кредитодавця; основні умови кредитування; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту споживача, в тому числі процентна ставка, відсотки річних 40,8% - для карт Універсальна Голд; порядок повернення кредиту; додаткова інформація, що помилково не було враховано судом першої інстанції при постановленні судового рішення в оскаржуваній частині. 
За таких обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення в оскаржуваній частині є такими, що заслуговують на увагу, а тому наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 51741,96 грн та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 12311,48 грн, адже відповідачем не спростований факт наявності та розміру такої заборгованості, чи порядок її нарахування.
З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню та слід ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитом в сумі 51741,96 грн та заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 12311,48 грн.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині, тому підлягають перерозподілу судові витрати, понесені сторонами по справі.
Як слідує із матеріалів справи, Банк сплатив судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2684 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 4026 грн. Оскільки позовна заява та апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» задоволенні в повному обсязі, тому з відповідача на користь Банку підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6710 грн (2684 грн + 4026 грн).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 – 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2023 року в частині відмови у задоволених позовних вимог та в частині стягнутих судових витрат скасувати і ухвалити в цих частинах нове судове рішення.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570; вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) 51741 (п`ятдесят одна тисяча сімсот сорок одна) грн 96 коп. заборгованості за кредитом та 12311 (дванадцять тисяч триста одинадцять) грн 48 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, а всього – 64053 (шістдесят чотири тисячі п`ятдесят три) грн 44 коп. 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570; вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 18 січня 2024 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай