ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/11934/23	
                                                                                                       (суддя Бухтіярова М.М., м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Шальєвої В.А., Іванова С.М.,     
за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі №160/11934/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині, -

                                                                   ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” 31 травня 2023 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, згідно з яким, просить визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 25.04.2023 року №0083070709 форми «С» в частині на суму 500723 грн. 69 коп. 
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення повинно бути скасовано, оскільки висновки відповідача в акті перевірки №811/04-36-07-09/42634661 від 01.03.2023 року (далі - акт перевірки) щодо наявності вини позивача у несвоєчасному отриманні  імпортованого товару, без врахування наявності форс-мажорних обставин, якими є війна в Україні, що підтверджується сертифікатом Дніпропетровської торгово-промислової палати (далі –ТПП) від 18.05.2023 року та іншими документами є помилковими.   
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року  у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано відсутністю доказів надання позивачем відповідачу передбаченого законодавством документального підтвердження неможливості виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 18.05.2021 №SD/1 через дію форс-мажорних обставин.
Водночас, суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача на лист ТПП №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 про те, що форс-мажорними обставинами є військова агресія російської федерації проти України є безпідставним, оскільки вказаний лист не є сертифікатом в розумінні Закону №671/97-ВР, або довідкою в розумінні Закону №2473-VIIІ на підтвердження настання форс-мажорних обставин за зовнішньоекономічним контрактом від 18.05.2021 №SD/1. Наданий позивачем до позову сертифікат Дніпропетровської торгово-промислової палати №1200-23-2387 від 18.05.2023, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не може бути врахований судом у спірних відносинах, оскільки фактично був відсутнім як на час перевірки, так і на час розгляду заперечень на акт, так і на час винесення оспорюваного в частині податкового повідомлення-рішення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю висновків суду викладених у рішенні суду обставинам справи. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі посилається на не взяття судом першої інстанції до уваги обставин того, що на сайті ТПП України було розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення періоду дії воєнного стану як форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).  
Вважає, що сертифікат наданий суду першої інстанції засвідчив факт вже існуючих форс-мажорних обставин в певний період, а не призвів до їх виникнення.
Крім того, звертає увагу на те, що вини підприємства у вчиненні правопорушення не має.   
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача, яка заперечувала щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем у період з 16.02.2023 по 22.02.2023 відповідно до пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82, пп. 69.2 п. 69 розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України, на підставі наказу від 07.02.2023 №647-п, направлення від 07.02.2023 №810, та у зв`язку із отриманням податкової інформації від Національного банку України від 25.10.2022 №25-0008/180/ДСК, від 29.11.2022 №25-0008/204/ДСК, від 23.12.2022 №25-0008/220/ДСК щодо порушення ТОВ “Промислова компанія “ДТЗ” валютного законодавства, головним державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” (код ЄДРПОУ 42634661) з питань дотримання вимог валютного законодавства України за період з 02.07.2019 по 10.02.2023 при виконанні зовнішньоекономічних контрактів від 15.12.2021 №НL/2, від 02.07.2019 № НХ/15, від 15.08.2019 №TD/5, від 03.12.2019 № YGН-1-2020, від 01.08.2019 №FT/14, від 18.05.2021 № SD/1, від 19.08.2021 № YТО/1 (GМ 21U00025). 
За результатами перевірки складено акт №811/04-36-07-09/42634661 від 01.03.2023 (т.1 а.с.15-31).
За висновками цього акта документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ч.3 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів від 19.08.2021 № YТО/1 (GМ 21U00025), від 18.05.2021 № SD/1, від 15.12.2021 № НL/2, від 02.07.2019 № НХ/15 за перевіряємий період в частині несвоєчасного отримання імпортного товару на адресу ТОВ “Промислова компанія “ДТЗ”, за що у відповідності до ч.5 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
До перевірки ТОВ “ПК “ДТЗ” не надано документального підтвердження невиконання умов контрактів через дію форс-мажорних обставин.
В підтвердження претензійної роботи у розумінні п.7 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VII ТОВ “ПК “ДТЗ” до перевірки не надано.
Не погодившись з висновками акта перевірки, товариством з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” подані заперечення на акт №811/04-36-07-09/42634661 від 01.03.2023 (вих.№06/04-1 від 06.04.2023) (т.1 а.с.39-48).
Рішенням Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.04.2023 №27612/6/04-36-07-09-11 висновки акта №811/04-36-07-09/42634661 від 01.03.2023 викладено у наступній редакції: “встановлено порушення ч.3 ст.13 Закону від 21.06.2018№2473-VIII, при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів №YTO/1 (GM21U00025) від 19.08.2021, №SD/1 від 18.05.2021, №HL/2 від 15.12.2021 в частині несвоєчасного отримання імпортного товару, за що у відповідності до ч.5 ст.13 Закону від 21.06.2018 №2473-VIII нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у загальній сумі 1514138,74 грн.” (т.1 а.с. 49-65).
25.04.2023 на підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми “С” №0083070709, згідно з яким до товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ”  застосовано штрафні санкції у вигляді пені за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на загальну суму 1514138,74 грн. (т.1 а.с. 12).
Згідно з додатку до податкового повідомлення-рішення від 25.04.2023 №0083070709 (т.1 а.с.13) розрахунок пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ “Промислова компанія “ДТЗ” (код ЄДРПОУ 42634661) складається з наступних нарахувань:
-за контрактом №YTO/1 (GM21U00025) від 19.08.2021 в сумі 59288,52грн.
-за контрактом №SD/1 від 18.05.2021 в сумі 500723,69 грн., а саме: з 26.10.2022 по 07.11.2022 (13 днів) – 151334,32 грн.; з 08.11.2022 по 08.11.2022 (1 день) – 6179,32 грн.; з 01.11.2022 по 08.11.2022 (8 днів) – 274246,76грн.; з 09.11.2022 по 10.11.2022 (2 дні) – 10357,56 грн.; з 09.11.2022 по 10.11.2022 (2 дні) – 58605,72 грн.;
-за контрактом №НL/2 від 15.12.2021 в сумі 954126,52грн. 
18.05.2023 позивачем отримано сертифікат Дніпропетровської торгово-промислової палати №1200-23-2387 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), згідно з яким Дніпропетровська торгово-промислова палата на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні”, Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5), цим засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, які спричинили заборони (обмеження) в роботі портів, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, товариству з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: своєчасного завершення імпортної операції після здійснення авансових платежів від 29.04.2022 і від 05.05.2022 шляхом поставки Товару за Специфікаціями № 2022-1 від 02.12.2021 та № 2022-2 від 08.12.2021 до Контракту № SD/1 від 18.05.2021р., укладеного з Компанією Shandong Sadin Heavy Industry Co., Ltd (Китай), у термін: до 26.10.2022, до 01.11.2022р. за п. 3 ст. 13 Закону України “Про валюту і валютні операції” № 2473-VIII від 21.06.2018р., п.14-2 Постанови Правління Національного Банку України “Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану” № 18 від 24.02.2022, перед ГУДПС у Дніпропетровській області, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної или): дата настання – 24.02.2022, дата закінчення – 30.11.2022 (т.1 а.с.9). 
25.05.2023 товариство з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” сплатило нараховану пеню по Контрактам №YTO/1 (GM21U00025) від 19.08.2021 та №HL/2 від 15.12.2021 у сумі 1013415,05 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1033124 від 25.05.2023 (т.1 а.с.11).
06.06.2023 товариством з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” направлено супровідним листом вих.№06/06-1 від 06.06.2023 до відповідача копію сертифікату №1200-23-2387 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який отримано 08.06.2023 (т.1 а.с.51).
На підставі висновків акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №0083070709 від 25.04.2023, яким позивачу було визначено грошове зобов`язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства в сумі 1514138,74 грн.
Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача в частині нарахування пені за порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом №SD/1 від 18.05.2021 на суму 500723,69 грн є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідачем прийнято на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства - Закон України “Про валюту і валютні операції” № 2473-VIII від 21.06.2018 (далі - Закон № 2473-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно із частиною 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Статтею 44 Закону України “Про Національний банк України” №679-XIV від 20.05.1999  визначено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні валютного законодавства. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та нагляду належать, зокрема, видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.
Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до п.14-2 Постанови НБУ від 24.02.2022 року № 18 визначено, що у період запровадження воєнного стану граничні строки за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій , здійснених з 05.04.2022 років.
Відповідно до частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
За змістом частини 4 статті 13 Закону № 2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Перевищення граничних строків розрахунків дозволяється на підставі висновку (пункт 4 розділу І інструкції №7), центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, виданий на продовження граничних строків розрахунків, установлених Національним банком (пункт 3 розділу І Інструкції №7). 
Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України “Про валюту і валютні операції”, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Відповідно до частини 7 статті 13 Закону № 2473-VIII, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.
У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
Отже, порушення резидентами строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів тягне за собою нарахування пені. При цьому, саме на резидентів, а не на їх контрагентів покладений обов`язок із забезпечення фінансової дисципліни та своєчасного отримання відповідного блага (у формі грошових коштів та/або товару).
Судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи, з`ясовано наступне.
Так,  позивач (покупець) у письмовій формі уклав з компанією “SHANDONG SADIN HEAVY INDUSTRY CO., LTD”, Китай (продавець) зовнішньоекономічний контракт згідно з яким продавець продає, а покупець купує “товар” в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною цього контракту. При цьому, конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (додатку) до цього Контракту (т.1 а.с.66-70).
На виконання умов вказаного контракту між сторонами укладено Специфікацію (Додаток) №2022-1 від 02.12.2021 на поставку товарів на загальну суму 396840,00 дол.США та Специфікацію (Додаток) №2022-2 від 08.12.2021 на поставку товару на загальну суму 321600,00 дол.США.
У специфікації №2022-1 від 02.12.2021 сторонами узгоджено строк поставки: березень-травень 2022 року, оплата товару: передплата 373216,00 дол. США, оплата 23624,00 дол. США протягом 90 днів з моменту доставки товару на склад (т.1 а.с. 97).
У специфікації №2022-2 від 08.12.2021 сторонами узгоджено строк поставки: травень-липень 2022 року, оплата товару: передплата 312479,79 дол. США, оплата 9120,21 дол. США протягом 90 днів з моменту доставки товару на склад (т.1 а.с. 77).
Позивачем на користь нерезидента здійснено передплату за товар по вказаним поставкам: платіжним дорученням №1133 від 29.04.2022 в сумі 373216,00 дол.США по Специфікації №2022-1 від 10.06.2021 до контракту від 18.05.2021 №SD/1. Частина коштів вказаної передоплати була повернута від нерезидента BRIGHTFOLD NETWORKS LTD, (Лондон) (Додаткова угода №б/н від 26.09.2022) декількома платежами, а саме: 07.11.2022 в сумі 49785,70 дол. США, 14.11.2022 в сумі 49875,00 дол. США та 21.11.2022 в сумі 49 983,35 дол. США; та платіжним дорученням №1138 від 05.05.2022 в сумі 312479,79 дол.США по Специфікації №2022-2 від 10.06.2021 до контракту від 18.05.2021 №SD/1.
У вказаний строк (тобто упродовж 180 календарних днів з дня оплати) товар за Специфікаціями №2022-1 від 02.12.2021 та №2022-2 від 08.12.2021 з урахуванням відповідної попередньої оплати по граничному строку від компанії-нерезидента позивач не отримав.
Товар за специфікацією від 08.12.2021 №SD2022-2 на виконання зобов`язань по умовам Контракту № SD/1 від 18.05.2021 прибув до України 08.11.2022 за ВМД 22UA403020024557U6 від 16.11.2022 по граничному строку отримання товару – 26.10.2022. Товар за специфікацією від 02.12.2021 №SD2022-1 на виконання зобов`язань по умовам Контракту №SD/1 від 18.05.2021 прибув до України 10.11.2022 за ВМД 22UA403020025420U5 від 29.11.2022 та 19.11.2022 за ВМД 22UA403020025599U6 від 30.11.2022 – по граничному строку отримання товару 01.11.2022.
Вирішуючи спірні відносини суд першої інстанції виходив з того, що вказані обставини свідчать про порушення позивачем граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів. Отже, враховуючи обставини ненадання позивачем відповідачу документального підтвердження неможливості виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 18.05.2021 №SD/1 через дію форс-мажорних обставин під час перевірки суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 
Проте з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується враховуючи наступне. 
Згідно з п.7.1,7.2,7.3 ст.7 зовнішньоекономічного контракту укладеного між позивачем та компанією “SHANDONG SADIN HEAVY INDUSTRY CO., LTD”, Китай у разі настання обставин що перешкоджають належному виконанню стороною зобов`язань за цією угодою, термін виконання своїх зобов`язань продовжується на час дії обставин непереборної сили, але не більш ніж на три місяці (т.1 а.с.68). 
Згідно з сертифікатом №1200-23-2387 Дніпропетровської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини вказаний сертифікат ДТПП засвідчує позивачу настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, яка спричинили заборони (обмеження) в роботі портів, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади (т.1 а.с.9).
Вказані обставини перешкоджали позивачу у вчасному отриманні товару передбаченого зовнішньоекономічним контрактом №SD/1.
Згідно з ч.6 ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
          Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Проте, вказаний сертифікат суд першої інстанції не взяв до уваги обґрунтовуючи це те, що він був відсутній під час перевірки позивача контролюючим органом та його було надано лише суду. 
Між тим, Верховний Суд у своєму рішенні від 19 жовтня 2022 року у справі 160/8762/21 скасовуючи  постанову Третього апеляційного адміністративного суду зазначив наступне: 
«Суд оцінює критично твердження апеляційного суду про те, що оскільки на час проведення перевірки позивачем зазначені документи перевіряючим особам надано не було, а отже були відсутні, та жодних заперечень з цього приводу позивачем щодо акта перевірки заявлено не було, а вказані довідки було надано лише після проведення перевірки.
Натомість, колегія суддів зазначає, що у вказаних правовідносинах норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки платник податків може довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу».
Таким чином керуючись ч.5 ст.242 КАС України суд апеляційної інстанції враховує зазначені висновки Верховного Суду у цій справі та вважає, що наданий позивачем сертифікат №1200-23-2387 Дніпропетровської торгово-промислової палати засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що свідчить про безпідставність висновків контролюючого органу, з якими помилково погодився суд першої інстанції, щодо порушення позивачем ч.3 ст.13 Закону «Про валюту та валютні операції» при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту №SD/1 від 18.05.2021 року.
Отже, зазначені обставини наявності у позивача вказаного сертифікату ТПП суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою, помилково відмовивши у задоволені позову.  
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне. 
Відповідно до положень п.112.1, п.112.2 ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.
Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Пунктом п.п.112.8.9 п.112.8. ст. 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є: вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору)
З огляду на встановлені обставини справи та положення вказаних правових норм суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про вчинення позивачем діяння в наслідок наявності обставин непереборної сили (форс-мажору), що звільняє позивача від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень. 
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування прийнятого Головним управління ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення від 25.04.2023 року №0083070709 форми «С» в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 500723 грн. 69 коп. 
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача підлягає стягненню на користь позивача – 18777,16 грн судового збору, сплаченого при поданні позову та апеляційної скарги, виходячи з розрахунку 7510,86 грн + 11266,30 грн = 18777,16 грн. 
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення про відмову у задоволені позову при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови якою позов слід задовольнити повністю.
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктами 2, 4 статті 317,  статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі №160/11934/23 – скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управління ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 25.04.2023 року №0083070709 форми «С» в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 500723 грн 69 коп. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Промислова компанія “ДТЗ” в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору – 18777 (вісімнадцять сімсот сімдесят сім) грн 16 коп. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 11 січня 2024 року.
                    Повне судове рішення складено 15 січня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов