ПОСТАНОВА                                                                                                 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 лютого 2024 року
м. Київ
 
справа № 279/3762/23
провадження № 61-15330св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Ушомирська сільська рада Ушомирської сільської територіальної громади Коростенського району Житомирської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ушомирської сільської ради Ушомирської сільської територіальної громади Коростенського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2023 року у складі судді Недашківської Л. А. та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня                    2023 року у складі колегії суддів: Павицької Т. М., Трояновської Г.С.,                                 Галацевич О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю 14 календарних днів після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такий, що був наданий їй рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року у справі № 279/6104/21, пропущений нею з поважної причини.
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивачка, інших спадкоємців немає.
 
29 квітня 2021 року вона звернулася із заявою до Коростенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову     у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку пропуском строку для прийняття спадщини. 
 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області                                     від 26 січня 2022 року, яке набрало законної сили 28 лютого 2022 року у справі                         № 279/6104/21 їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та введенням воєнного стану вона до нотаріуса з відповідною заявою не звернулась. Зазначає, що в перші місяці війни нестабільно працювали відділи поштового зв`язку та нотаріуси, у зв`язку з чим вона не мала можливості в період з 28 лютого до                           28 квітня 2022 року подати заяву про прийняття спадщини. 
 
08 вересня 2022 року вона звернулася до Коростенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак листом від 08 вересня 2022 року їй роз`яснено, що вона пропустила додатковий строк для прийняття спадщини. 
 
Вважає, що визначений їй рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки цей строк співпав із уведенням військового стану, нотаріальна контора у період з 09 до 14 березня 2022 року не працювала, а з 23 серпня 2022 року вона травмувалася та перебувала на амбулаторному лікуванні. Також посилалася на суперечливий характер пункту                  3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». 
 
У зв`язку з цим позивачка просила позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області рішенням від 26 липня 2023 року в задоволенні позову відмовив.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги                                                            є необґрунтованими.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 26 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2023 року залишив без змін.
 
Апеляційний суд мотивував судове рішення тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. При цьому суд дійшов висновку, що визначений судом додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачка пропустила без поважних причин.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи
 
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу,                          в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
 
Підставою касаційного оскарження вказувала те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21;
відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права               у подібних правовідносинах, а саме щодо заборони судам повторно встановити пропущений з поважних причин додатковий строк для прийняття спадщини, попередньо встановлений судом.
 
Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами того, що законом не заборонено повторно звертатися із вимогами про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. Також скарга містить доводи про помилковість висновків апеляційного суду про неповажність причин пропуску встановленого судовим рішенням строку для подання заяви про прийняття спадщини, зокрема, з посиланням на те, що цей строк продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на чотири місяці, однак позивачка у цей строк не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Водночас апеляційний суд не врахував, що Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі                № 676/47/21 дійшов висновку, що вказана постанова Кабінету Міністрів України суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
05 грудня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи 
 
Суди попередніх інстанцій встановили, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Купище Коростенського району Житомирської області померла сестра ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом. 
 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року у справі № 279/6104/21 ОСОБА_1 визначено додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сестри, ОСОБА_2 
 
ОСОБА_1 визначеним судом додатковим строком для подання заяви про прийняття спадщини не скористалася.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,                      є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                                       у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
 
Норми частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:                                         1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
 
Звертаючись до суду із заявою про визначення повторного додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, позивачка як на підставу поважності причин пропуску строку посилалася на те, що у встановлений рішенням двомісячний строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки цей строк співпав із уведенням військового стану, нотаріальна контора у період з 09 до 14 березня 2022 року не працювала, а з 23 серпня 2022 року вона травмувалася та перебувала на амбулаторному лікуванні. 
 
Погоджуючись з висновком місцевого суду про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, зокрема, виходив з того, що визначений судом додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачка пропустила без поважних причин.
 
Верховний Суд в цілому погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову, однак вважає за необхідне зазначити таке.
 
За обставинами цієї справи рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року у справі № 279/6104/21 ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.
 
Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
 
Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
 
Частиною першою статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.                           У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.
 
Апеляційний суд встановив, що рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 січня 2022 року набрало законної сили 28 лютого       2022 року. Тобто визначений ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці для подачі заяви для прийняття спадщини закінчився 28 квітня 2022 року. Водночас позивачка із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася лише 08 вересня                      2022 року, яку листом залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку для подання такої заяви.
 
Оскільки ОСОБА_1 не надала доказів об`єктивної неможливості звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений судом строк, зокрема через установу поштового зв`язку, суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову.
 
Разом з цим, Верховний Суд констатує помилковість висновків апеляційного суду про відмову в задоволенні позову з посиланням на те, що визначений судом строк для подання заяви про прийняття спадщини з урахуванням запровадженого воєнного стану був продовжений ще на чотири місяці, оскільки Верховний Суд                             у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 дійшов висновку про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України,                              а тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
 
Разом з цим, зазначені недоліки оскаржуваних судових рішень в цілому не вплинули на результат вирішення справи, а тому Верховний Суд, застосувавши правило частини другої статті 401 ЦПК України, вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на вирішення спору та відповідний правовий результат не впливають.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня                    2023 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною                                           і оскарженню не підлягає. 
 
Судді: | А. Ю. Зайцев
| Є. В. Коротенко
| М. Ю. Тітов