Справа № 461/2460/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 22-ц/811/998/22                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Провадження № 22-ц/811/996/22

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Мисько Х.М. від 23 листопада 2021 року та на додаткове рішення цього ж суду від 29 листопада 2021 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а : 

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2021 року в задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення відмовлено.
Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 листопада 2021 року заяву адвоката Морочинського Андрія Миколайовича про розподіл судових витрат – задоволено. Ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 11993 грн. 40 коп.
Вказане рішення та додаткове рішення оскаржило ЛМКП «Львівтеплоенерго».
В апеляційній скарзі просять скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 23.11.2021р., скасувати додаткове рішення Галицького районного суду м Львова від 29.11.2021р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за послуги централізованого опалення за період з 01.12.2016 р. по 03.12.2020 р. у розмірі 30 219,90 грн за централізоване опалення; 1 079,06 грн. - інфляційні витрати; 742,16 гри - 3% річних; судовий збір - 2 270,00 грн.
Зазначають, щосудом самодатовано дану самовільного відключення (лише з усних показів залучених осіб по справі) від мереж централізованого опалення кв АДРЕСА_1 ,- як червень 2017 року, яку суд приймає, як фактичне відключення, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б визначали саме цей період. Надалі суд досліджуючи матеріали вказує на дату 15.12.2017 року, такою відповідачі повідомили ЛМКП «Львівтеплоенерго» про закінчення робіт з відключення квартири від мереж централізованого опалення, отже згідно з п.2.6 - Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 22.11.2005року №4 Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води - по закінченні робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення. Відтак, лише після дати повідомлення, про закінчення таких робіт міг бути складений акт про відключення від мереж теплопостачання, а саме після 15.12.2017 року. Судом не надано жодного пояснення стосовно своїх дій, щодо заявленого позивачем періоду, відтак суд датує дату нібито відключення - червень 2017, в той час, як заборгованість відповідачів починається з грудня 2016 року, відтак судом залишено без уваги даний період боргу без будь-який роз`яснень, так, як відключення квартири не можливо було здійснити в опалювальний сезон. Суд допустив помилку, визначаючи, що в заявлений позовом період ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надавав відповідачам жодних послуг теплопостачання. Щодо додаткового рішення, зазначають, що розмір витрат адвоката є необґрунтованим та не доведеним, оскільки не додано жодного документа про детальний опис кількості затраченого часу та розумності саме такої суми за надані послуги, а також не додано документального підтвердження оплати послуг адвоката.
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на неї, відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема на ст.ст.129 Конституції України, 13, 319, 322, 526, 610, ЦК України, 19 Закону України «Про теплопостачання», 7, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 162 Житлового кодексу Української РСР, 76, 77, 79, 80, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками та зареєстровані в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛМКП «Львівтеплоенерго» №7 від 13.04.2020 р.. Згідно Актів про включення системи теплопостачання від 22.10.2014, 09.10.2015, 10.10.2017, 22.10.2018, 29.10.2019 р.р., виконавцем послуг з централізованого теплопостачання нерухомого об`єкта за адресою АДРЕСА_2 є ЛМКП «Львівтеплоенерго». Як на підставу своїх вимог, позивач покликається на те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , їм присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 та такі є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», зокрема, з постачання теплової енергії (централізованого опалення). В порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07. 2005 р., відповідачі не оплачують послуги з централізованого опалення, незважаючи на те, що між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання. Згідно долученого до матеріалів справи Розрахунку та Відомості про нарахування та оплату, у відповідачів наявна заборгованість перед позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за послуги з централізованого опалення в сумі 30 219,90 грн. за період з 01.12.2016 року. по 31.12.2020 року. Разом з тим, судом встановлено, що з червня 2017 року послуги з теплопостачання та централізованого гарячого водопостачання відповідачам, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , не надаються, у зв`язку з відключенням вказаної квартири від систем централізованого опалення та постачання гарячої води. Так, Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №991 від 01.11.2016 року надано дозвіл на відключення від мережі центрального опалення і влаштування індивідуальних систем опалення у квартирах АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 з ліквідацією існуючого стояка. Крім того, вказаним рішенням співвласникам квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 у встановленому законом порядку надано дозвіл на влаштування та експлуатацію індивідуальних систем опалення та забезпечення під наглядом балансоутримувача (власника) будинку і теплопостачального підприємства у міжопалювальний період відключення квартир від мережі центрального опалення, про що зобов`язано скласти відповідний акт. Також встановлено, що всі роботи виконуються за кошт мешканців квартир. Крім того, 19.06.2015 року на замовлення відповідачів, ліцензованою організацією - Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврогазприлад» виготовлено технічну документацію по Реконструкції системи опалення та облаштування індивідуального опалення в кв. АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , яку погоджено з головним інженером ЛМКП «Львівтеплоенерго» Штейбарт В.В., Заст. гол. інженера з експлуатації ЛМКП «Львівтеплоенерго» Андреюк С.С., директором ЛКП «Старий Львів» Савкою І.Б., ТзОВ «Єврогазприлад» ОСОБА_3 та власниками квартир - ОСОБА_4 , Фаріон, Невмивако, Магріловою, а також розроблено Робочий проект Реконструкції системи опалення з встановленням індивідуального опалення в кв. АДРЕСА_1 (а.с.64-74). Відтак, у міжопалювальний період літа 2017 року, відповідними фахівцями були відключені квартири АДРЕСА_7 від опалення, про що листами мешканців вказаних квартир повідомлено керівників ЛКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Старий Львів». Тобто, фактичне відключення належної відповідачам квартири від систем централізованого опалення та постачання гарячої води підтверджується Актом про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, підїзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, складеним представником власника будинку - директором ЛКП «Старий Львів» Білоус О.Г., представником монтажної організації - директором ПП «Газбуд» Босим Р.М. та власником квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 від 03.12.2020 року. Вказане відключення виконано шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів (конвекторів) 3 шт., заварюванням стояків 1 шт., залишенням транзитних ізольованих стояків діаметром 25 мм 3 шт.. Як наслідок, 15.12.2017 року мешканцями кв. кв. 16,19,28 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скеровано лист на адресу ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Старий Львів», яким останні повідомили про відключення від мережі центрального опалення. Крім того, судом встановлено, що про вказані обставини відповідачі та інші мешканці будинку АДРЕСА_8 неодноразово повідомляли позивача, інші установи, організації та уповноважені особи, зокрема, листами (заявами/скаргами) від 07.10.2017 року, 15.12.2017 року, 22.12.2017 року, 14.09.2018 року, 25.09.2018 року 22.10.2018 року, 23.07.2019 року. Водночас, з листа заступника голови ГРА ЛМР Гавчака Р. №31-128 від 09.01.2019 року вбачається, що оскільки квартира АДРЕСА_9 не виконала роботи по встановленню індивідуального опалення, можливості відключити стояк центрального опалення немає. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що проживав у будинку АДРЕСА_8 до 2013 року. У червні 2017 року у кв. АДРЕСА_3 була повністю від`єднала від системи опалення, оскільки було рішення виконавчого комітету, яким дозволено таке відключення. Станом на початок 2016 року у квартиру АДРЕСА_3 послуг опалення не надавалось, у зв`язку з чим, мешканцями кв.16 був підписаний відповідний акт. Мешканці будинку неодноразово звертались до позивача та різних інстанцій, з приводу підписання актів. У 2020 році, з власником квартири АДРЕСА_5 вдалось завершити процедуру відключення, підписавши згаданий акт. Показання свідка повністю узгоджуються з дослідженими письмовими доказами по справі, а тому приймаються судом до уваги. Суд прийшов до висновку про те, що оскільки в ході судового розгляду встановлено, що протягом періоду, за який за даними позивача у відповідачів утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 30 219,90 грн., такі послуги фактично не надавалися, з огляду на фізичне відключення належної відповідачам квартири АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВ, відтак, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених ЛМКП «Львівтеплоенерго» позовних вимог у зв`язку з чим, в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідачів інфляційних витрат та 3 % річних до задоволення також не підлягають, оскільки такі виникли за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке не виникло.
Із змісту оскаржуваного додаткового рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема на ст.ст. 133, 134, 137, 140, 141, 142, 246, 270 ЦПК України, 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» задовольняючи заяву суд виходив з того, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 23.11.2021 року в задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення – відмовлено.  Судом встановлено, що 25.05.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Морочинським Андрієм Миколайовичем укладено Договір про надання правової допомоги (послуг у сфері права). 26.11.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 укладено Зміни до Замовлення №1 від 25.05.2021 року до Договору №250521/1 від 25.05.2021 року про надання правової допомоги (послуг у сфері права). Згідно умов вказаного Договору, клієнту надано правову допомогу, на підтвердження надання якої долучено Акт приймання – передачі послуг (правової допомоги) до Договору №250521/1 від 25.05.2021 року на загальну суму 11993,40 грн. Суд прийшов до висновку про те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, в задоволенні позову відмовлено, відповідач підтвердив надані йому адвокатські послуги належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить суму в розмірі 11993,40 гривень.
 Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваних рішень суду немає. Висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
У березні 2021 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулось в суд з даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.05.2021 року, просили:
- стягнути з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2016р. по 03.12.2020р в сумі 30219,90 грн., 1079,06 грн. – інфляційні втрати, 683,38 грн. – 3% річних, а також понесені судові витрати по справі.
В обґрунтування позову покликалиося на те, що відповідачі в період з 01.10.2016 р. по 03.12.2020 р. не сплачували витрат за послуги з централізованого опалення в добровільному порядку, внаслідок чого, утворилась вказана заборгованість. Позивач 01.04.2018, 18.06.2019, 17.04.2020 звертався до суду із заявами про видачу судових наказів, з приводу наявної заборгованості. Судом були видані судові накази, однак ухвалами Галицького районного суду м. Львова року такі були скасовані. 03.12.2020р. відповідачів відключено від централізованого опалення.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
У пункті 6 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Тобто, у разі коли житлове приміщення належить одній особі на праві приватної власності, а інші особи мають тільки право користування, то належним відповідачем за даним позовом є власник житлового приміщення.
Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені зазначеним вище Законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.
Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.
Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до  ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4
Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Згідно з пунктом 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268 до Порядку було внесено зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів.
Згідно з пунктом 1.2 Порядку (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.
Відповідно до пунктів 2.1-2.2.2 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, в якій зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.
У пунктах 2.3-2.7 Порядку визначено, що отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.
Проект також узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Згідно з пунктом 2.6 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання населенню послуг з централізованого теплопостачання.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 529/613/17-ц зроблено висновок, що відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу). У тексті Закону України «Про теплопостачання» (в редакції, чинній на час виникнення боргу) неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти 6, 7, 8 частини першої статті 31).
У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі №1706цс15 зазначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками та зареєстровані в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛМКП «Львівтеплоенерго» №7 від 13.04.2020 р. (а.с.14).
Згідно Актів про включення системи теплопостачання від 22.10.2014, 09.10.2015, 10.10.2017, 22.10.2018, 29.10.2019 р.р., виконавцем послуг з централізованого теплопостачання нерухомого об`єкта за адресою АДРЕСА_2 є ЛМКП «Львівтеплоенерго» (а.с.16, 17, 18, 19).
Згідно долученого до матеріалів справи Розрахунку та Відомості про нарахування та оплату, у відповідачів наявна заборгованість перед позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за послуги з централізованого опалення в сумі 30 219,90 грн. за період з 01.12.2016 року. по 31.12.2020 року (а.с.24-25, 51).
Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що з червня 2017 року послуги з теплопостачання та централізованого гарячого водопостачання відповідачам, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , не надаються, у зв`язку з відключенням вказаної квартири від систем централізованого опалення та постачання гарячої води. 
Також, слід вказати, що таке відключення мало місце у встановленому законом порядку.
Так, Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №991 від 01.11.2016 року надано дозвіл на відключення від мережі центрального опалення і влаштування індивідуальних систем опалення у квартирах АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 з ліквідацією існуючого стояка. Крім того, вказаним рішенням співвласникам квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 у встановленому законом порядку надано дозвіл на влаштування та експлуатацію індивідуальних систем опалення та забезпечення під наглядом балансоутримувача (власника) будинку і теплопостачального підприємства у міжопалювальний період відключення квартир від мережі центрального опалення, про що зобов`язано скласти відповідний акт. Також встановлено, що всі роботи виконуються за кошт мешканців квартир. (а.с.15).
Крім того, 19.06.2015 року на замовлення відповідачів, ліцензованою організацією - Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврогазприлад» виготовлено технічну документацію по Реконструкції системи опалення та облаштування індивідуального опалення в кв. АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , яку погоджено з головним інженером ЛМКП «Львівтеплоенерго» Штейбарт В.В., Заст. гол. інженера з експлуатації ЛМКП «Львівтеплоенерго» Андреюк С.С., директором ЛКП «Старий Львів» Савкою І.Б., ТзОВ «Єврогазприлад» ОСОБА_3 та власниками квартир - ОСОБА_4 , Фаріон, Невмивако, Магріловою, а також розроблено Робочий проект Реконструкції системи опалення з встановленням індивідуального опалення в кв. АДРЕСА_1 (а.с.64-74).
Відтак, у міжопалювальний період літа 2017 року, відповідними фахівцями були відключені квартири АДРЕСА_7 від опалення, про що листами мешканців вказаних квартир повідомлено керівників ЛКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Старий Львів» (а.с.81,82).
Тобто, фактичне відключення належної відповідачам квартири від систем централізованого опалення та постачання гарячої води підтверджується Актом про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, підїзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, складеним представником власника будинку - директором ЛКП «Старий Львів» Білоус О.Г., представником монтажної організації - директором ПП «Газбуд» Босим Р.М. та власником квартири АДРЕСА_1 – ОСОБА_5 від 03.12.2020 року. Вказане відключення виконано шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів (конвекторів) 3 шт., заварюванням стояків 1 шт., залишенням транзитних ізольованих стояків діаметром 25 мм 3 шт. (а.с.78-79).
Як наслідок, 15.12.2017 року мешканцями кв. кв. 16,19,28 – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 скеровано лист на адресу ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Старий Львів», яким останні повідомили про відключення від мережі центрального опалення (а.с.84).
Крім того, судом правильно встановлено, що про вказані обставини відповідачі та інші мешканці будинку АДРЕСА_8 неодноразово повідомляли позивача, інші установи, організації та уповноважені особи, зокрема, листами (заявами/скаргами) від 07.10.2017 року, 15.12.2017 року, 22.12.2017 року, 14.09.2018 року, 25.09.2018 року 22.10.2018 року, 23.07.2019 року (а.с. 81,82, 84,85, 88, 89, 91, 93, 97).
З листа заступника голови ГРА ЛМР Гавчака Р. №31-128 від 09.01.2019 року вбачається, що оскільки квартира АДРЕСА_9 не виконала роботи по встановленню індивідуального опалення, можливості відключити стояк центрального опалення немає (а.с.94).
Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 пояснив, що проживав у будинку АДРЕСА_8 до 2013 року. У червні 2017 року у кв. АДРЕСА_3 була повністю від`єднана від системи опалення, оскільки було рішення виконавчого комітету, яким дозволено таке відключення. Станом на початок 2016 року у квартиру АДРЕСА_3 послуг опалення не надавалось, у зв`язку з чим, мешканцями кв.16 був підписаний відповідний акт. Мешканці будинку неодноразово звертались до позивача та різних інстанцій, з приводу підписання актів. У 2020 році, з власником квартири АДРЕСА_5 вдалось завершити процедуру відключення, підписавши згаданий акт.
       Зважаючи на вказане, відповідачі з червня 2017 здійснили відключення належної їм квартири від систем централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законом порядку, однак не з їх вини відповідний акт складено не було, та процедура відключення не завершувалася до грудня 2020 року.
       Щодо стягнення заборгованості за період з грудня 2016 року по травень 2017 року то слід вказати, що з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що з врахуваннями субсидій у відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення за вказаний період не існувало.
Зважаючи на вказане, судом першої інстанції правильно встановлено, що протягом періоду, за який за даними позивача у відповідачів утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 30 219,90 грн., такі послуги фактично не надавалися (з червня 2017 року), з огляду на фізичне відключення належної відповідачам квартири АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВ, в решті періоду заборгованість була відсутня, відтак, суд прийшов до правильного висновку про безпідставність заявлених ЛМКП «Львівтеплоенерго» позовних вимог у повному обсязі.
Враховуючи наведене, суд також правильно вважав, що вимоги про стягнення з відповідачів інфляційних витрат та 3 % річних до задоволення не підлягають, оскільки такі виникли за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке не виникло.
Що стосується доводів скарги в частині оскарження додаткового рішення то слід вказати таке.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Морочинський А.М. звернувся в суд з заявою, в якій просить стягнути з відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» витрати на професійну правничу допомогу в загальній суму 11993,40 грн., оскільки 23.11.2021 року судом прийнято рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Крім того, при вирішенні вказаної заяви, просив врахувати практику Верховного суду.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції, 25.05.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Морочинським Андрієм Миколайовичем укладено Договір про надання правової допомоги (послуг у сфері права) (а.с.62-63).
26.11.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 укладено Зміни до Замовлення №1 від 25.05.2021 року до Договору №250521/1 від 25.05.2021 року про надання правової допомоги (послуг у сфері права).
Згідно умов вказаного Договору, клієнту надано правову допомогу, на підтвердження надання якої долучено Акт приймання – передачі послуг (правової допомоги) до Договору №250521/1 від 25.05.2021 року на загальну суму 11993,40 грн.
Так, судом першої інстанції правильно вказано, що визначена адвокатським бюро сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим, вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи платіжного документу про сплату відповідачем 11993,40 грн зазначених судових витрат не беруться колегією суддів до уваги, оскільки згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Окрім цього, позивачем у суді першої інстанції не заявлялось клопотання про зменшення розміру судових витрат та не подавалось заперечень на заяву про стягнення судових витрат.
Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги, слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду першої інстанції та додаткове рішення слід залишити без змін, як такі, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» – залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 листопада 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 29 листопада 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 березня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                   Я.А. Левик

Судді:                                                                                                 Н.П. Крайник 
       
М.М. Шандра