ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2024 р.           Справа№ 44/227-б (910/14674/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пантелієнка  В.О.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Доманської  М.Л. 

секретар судового засідання   Нечасний О.Л.

за участю представників: 
від ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» - Тихоша Д.С. ордер ВТ №1041878 від 10.11.2023р.;
від ОСОБА_1 - Гонта О.А. дов. №2597 від 14.11.2023р.;
від Компанії Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) - Довбиш С.П. ордер АІ№1300348 від 01.11.2022р.;
від ТОВ "Рафінад-Медіа" - не з`явився;
від ТОВ "Бельведер Україна" - ліквідатор Кандаурова А.П. посвідчення №696 від 22.04.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:  Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Буассон Еліт Бельведер Груп» і ОСОБА_1 
на рішення господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. 
(повний текст складено 30.10.2023р.)
у справі №44/227-б(910/14674/21) (суддя Мандичев Д.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Бельведер Україна" в особі ліквідатора арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни 
до ОСОБА_1 
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача  -Компанія Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits)
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Рафінад-Медіа"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -
ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп»
про витребування майна з чужого незаконного володіння
в межах справи №44/227-б
за заявою ТОВ "Рафінад - Медіа"
до ТОВ "Бельведер Україна" 
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. у справі №44/227-б(910/14674/21) позовні вимоги задоволено частково; витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майно, а саме: частку 100 % у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп»; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_1 у дохід Державного бюджету України 2 270 грн. 00 коп. судового збору; стягнуто з ТОВ "Бельведер Україна" у дохід Державного бюджету України 2 270 грн. 00 коп. судового збору.
Не погоджуючись із винесеним рішенням, ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 11.10.2023р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Бельведер Україна» в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп»; судові витрати покласти на позивача.
Також, не погоджуючись із винесеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 11.10.2023р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Бельведер Україна» в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
У відзивах на апеляційні скарги Компанія Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) просить відмовити ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» і ОСОБА_1 у задоволенні апеляційних скарг, а рішення господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. залишити без змін.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023р. та від 04.12.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» і ОСОБА_1 на рішення господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. у справі №44/227-б(910/14674/21) та призначено їх до розгляду на 15.01.2024р.; об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» на рішення господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. у справі №44/227-б(910/14674/21) в одне апеляційне провадження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024р. оголошено перерву у судовому засіданні по справі №44/227-б(910/14674/21) до 12.02.2024р.
12.02.2023р. розгляд справи не відбувся.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2024р. розгляд справи №44/227-б(910/14674/21) призначено на 26.02.2024р.
26.02.2024р. у судовому засіданні представником ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» було заявлено заяву про застосування позовної давності до позовних вимог ТОВ "Бельведер Україна" про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100 % у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» та визнання права власності на неї, та просив апеляційний суд приєднати заяву до матеріалів справи.
Колегія суддів приєднує до матеріалів справи та залишає без розгляду заяву ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» про застосування позовної давності, оскільки вона подана з пропуском встановленого законом і судом  строку для подання заяв, а Товариством не подано суду клопотання про поновлення процесуальних строків на подання заяв та клопотань і не наведено поважних причин пропуску цього строку. 
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора Кандаурової А.П. та представників ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп», ОСОБА_1 і Компанії Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits), дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи  правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У провадженні господарського суду м.Києва знаходилась справа № 44/227-б за заявою ТОВ «Рафінад - Медіа» до ТОВ «Бельведер Україна» про банкрутство, провадження в якій було відкрито ухвалою місцевого суду від 29.06.2021р.
Постановою господарського суду м.Києва від 22.01.2014р. ТОВ «Бельведер Україна» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Щербаня Олексія Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №70 від 13.02.2013р.).
Ухвалою господарського суду м.Києва від 17.09.2014р. було задоволено клопотання та заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Щербаня О.М. та скасовано всі арешти, заборони та інші обмеження, накладені на майно і майнові права ТОВ «Бельведер Україна».
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ухвали місцевого суду від 17.09.2014р., від 23.09.2014р. з Товарною біржею «Центральна українська біржа» був укладений договір №23/09-14 на організацію та проведення відкритих публічних торгів (аукціону).
На засіданні комітету кредиторів, яке відбулось 06.10.2014р., було затверджено: умови продажу майна на повторному аукціоні, оцінку майна ТОВ «Бельведер Україна», яке підлягає продажу, та порядок розподілу коштів, виручених від продажу майна банкрута.
14.10.2014р. на засіданні комітету кредиторів боржника було затверджено умови продажу майна ТОВ «Бельведер Україна» на другому повторному аукціоні.
13.11.2014р. відбувся другий повторний аукціон в ході якого було здійснено продаж майна боржника, а саме: 100% корпоративних прав в ТОВ «Буасон Еліт «Белведер Груп», 100 % корпоративних прав в Товаристві з обмеженою відповідальністю промислово-інвестиційному спільному українському-американському підприємстві «Італьяно в Україні, ЛТД», автомобіля VOLKSWAGEN NEW BEETLE, р.в. 1998, номер об`єкта НОМЕР_1 та автомобіля  CITROEN C4 PICASSO, р.в. 2008 , номер об`єкта НОМЕР_3 .  
Переможцем аукціону по лоту 1 було визнано ТОВ «Авігаль», в результаті чого між боржником, в особі ліквідатора арбітражного керуючого Щербаня О.М., та ТОВ «Авігаль» було укладено договір купівлі-продажу лоту 1.
Ухвалою господарського суду м.Києва від 26.01.2015р. у справі №44/227-б було відмовлено у задоволенні заяви Компанії «Бельведер С.А.» про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону та договору купівлі-продажу №14/11-14 від 14.11.2014р., укладеного між ТОВ «Бельведер Україна», в особі арбітражного керуючого Щербаня О.М., та TOВ «Авігаль» на аукціоні, що відбувся 13.11.2014р.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2015р. у справі №44/227-б було прийнято нове рішення, яким, окрім іншого, визнано недійсними результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ «Бельведер Україна», який відбувся 13.11.2014р. о 12:00, за адресою: м.Київ, вул. Малишка, 1; визнано недійсним Біржовий договір купівлі-продажу №14/11-14 від 14.11.2014р.
Постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2015р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2015р. у справі №44/227-б скасовано, справу №44/227-б направлено до Київського апеляційного господарського суду на новий апеляційний розгляд.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015р. у справі №44/227-б було визнано недійсними результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ «Бельведер Україна», який відбувся 13.11.2014р. о 12:00, за адресою: м.Київ, вул. Малишка, 1; визнано недійсним, укладений в результаті проведення цього аукціону між ТОВ «Бельведер Україна», в особі арбітражного керуючого Щербаня О.М., та ТОВ «Авігаль», біржовий договір купівлі-продажу від 14.11.2014р. №14/11-14, в частині відчуження наступного майна банкрута: частки 100% в статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп»; частки 100% в статутному капіталі ТОВ (промислово-інвестиційне спільне українсько-американське підприємство) «Італьяно в Україні, ЛТД»; автомобіль VOLKSWAGEN NEW BEETLE, р.в. 1998, номер об`єкта НОМЕР_1 ; автомобіль  CITROEN C4 PICASSO, р.в. 2008 , номер об`єкта НОМЕР_3 .
З матеріалів справи вбачається, що 08.09.2021р. ліквідатор ТОВ «Бельведер Україна» - арбітражна керуюча КандауроваА.П. звернулася до господарського суду м.Києва в межах справи про банкрутство ТОВ «Бельведер Україна» із позовом (з урахуванням уточнення), відповідно до якого просила суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майно, а саме: частку 100 % у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп».
Позовні вимоги ґрунтувалися на тому, що судовим рішенням визнано недійсними результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ «Бельведер Україна», який відбувся 13.11.2014р., та за результатом проведення якого було відчужено, зокрема, майно, а саме: частку 100 % у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп».
Позивач зазначав, що в подальшому 100% частки в статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» було неодноразово переоформлене з ТОВ «Авігаль» на інших осіб і на дату подання позовної заяви єдиним учасником ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» була громадянка ОСОБА_2 .
Ухвалою господарського суду м.Києва від 15.12.2021р. було задоволено клопотання позивача та залучено належним відповідачем у даній справі ОСОБА_1 .
За результатом розгляду позовних вимог, ухвалою господарського суду м.Києва від 13.07.2022р.  у справі №44/227-б(910/14674/21), залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023р., було відмовлено повністю у задоволенні заяви ТОВ «Бельведер Україна», в особі ліквідатора Кандаурової А.П..
Судове рішення мотивовано тим, що учасник ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» ОСОБА_1 не має відношення до часток, які продавалися на другому повторному аукціоні з продажу майна банкрута, результати якого в подальшому було визнано недійсними. В даному випадку відповідач набув належну йому частку номінальною вартістю 20 000,00 грн. від ОСОБА_3 , яка внесла її до статутного капіталу цього Товариства.
Постановою Верховного Суду від 29.06.2023р. у справі №44/227-б(910/14674/21) постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023р. та ухвалу господарського суду м.Києва від 13.07.2022р.  у справі №44/227-б (910/14674/21) було скасовано. Справу  №44/227-б(910/14674/21) передано на новий розгляд до господарського суду м.Києва.
Постанова Верховного Суду мотивована ти, що неодноразова зміна складу учасників та розміру статутного капіталу ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» не спростовує тієї  обставини, що відповідач володіє тим самим майном, яке було придбано TOВ «Авігаль» у позивача на другому повторному аукціоні 13.11.2014р., а саме: часткою у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
Судами попередніх інстанцій не враховано, що частка 100 % в статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» фактично є майном та об`єктом цивільного обороту, ураховуючи і те, що її розмір (100%) не змінився, натомість 20 000 грн. є грошовим вираженням вартості частки статутного капіталу.
Крім того, Верховний Суд вказав, що в оскаржуваних судових рішеннях не досліджувалося питання добросовісності набувача спірного майна та те, чи знав або міг знати такий набувач про недобросовісну поведінку продавця, а тому такі рішення не можуть вважатися такими, що відповідають вимозі законності втручання, у право мирного володіння майном.
За наслідками нового розгляду справи, рішенням господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. у справі №44/227-б (910/14674/21) позовні вимоги ТОВ "Бельведер Україна" в особі ліквідатора Кандаурової А.П. було задоволено частково; витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майно, а саме: частку 100 % у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп».
Рішення суду першої інстанції мотивоване наступним.
Об`єктом обороту (продажу, спадкування тощо) є саме частка в статутному (складеному) капіталі господарської організації, з набуттям прав на яку в особи виникають і корпоративні права. Статутний капітал, який є лише засобом бухгалтерського обліку, та самі по собі корпоративні права відчужуватися не можуть, адже не є оборотоздатним об`єктом цивільного права (висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду від 07.10.2021р. у справі №922/3059/16, від 30.03.2023р. у справі №917/202/21).
Частка в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю виражена у відсотковому значенні від цілого розміру статутного капіталу товариства по своїй суті є оборотоздатним майном, яке може бути витребуване з чужого незаконного володіння в порядку ст. 387, 388 ЦК України.
Крім того, судом першої інстанції спростовано презумпцію добросовісного набуття відповідачем спірного майна - частки 100 % статутного капіталу ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», у зв`язку з чим таке майно підлягає витребуванню на користь позивача на підставі статті 387 ЦК України.
Такий висновок суду мотивований тим, що відповідач мав право та можливість ознайомитися з постановленими у справі №44/227-б судовими рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), зокрема, щодо визнання недійсним другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ «Бельведер Україна», а саме частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
Крім того, відповідач мав знати про зареєстроване на користь Компанія Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) обтяження частки в ТОВ "Буассон Еліт "Бельведер Груп", які складають 100% статутного капіталу ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп».
У статті 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, з метою дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, суд має дослідити всі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності з наданням їм належної правової оцінки.
На думку колегії суддів висновок суду першої інстанції про недобросовісність відповідача зроблено без врахування всіх істотних обставин справи.
Матеріали реєстраційної справи ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» №1_480_092403_67, яка була залучена до матеріалів справи, свідчать, що, після проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ «Бельведер Україна»: 33% частки в статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» було відчужено ТОВ «Авігаль» на користь ОСОБА_4 , 33% частки в статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» було відчужено ТОВ «Авігаль» на користь ОСОБА_5 , 34% частки в статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» було відчужено ТОВ «Авігаль» на користь ОСОБА_6 , на підставі договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі від 14.11.2014р.
Результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ «Бельведер Україна», недійсність якого є підставою вимоги позивача про витребування майна, визнавались недійсними постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2015р. у справі №44/227-б, яка в подальшому була скасована постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2015р., з направленням справи на новий апеляційний розгляд, та постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015р., яка набрала законної сили.
В матеріалах справи міститься роздруківка рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20.07.2015р. у справі №753/11987/15-ц (номер в ЄДРСР 47685335).
Колегією суддів встановлено, що в липні 2015 року ТОВ «Бельведер Україна» звертався до Дарницького районного суду м.Києва з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про витребування майна та визнання права власності.
Предметом позову ТОВ «Бельведер Україна» було, в тому числі, витребування з володіння відповідача ОСОБА_6 - частки у розмірі 34% статутного капіталу ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», відповідача ОСОБА_5 - частки у розмірі 33% статутного капіталу ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», відповідача ОСОБА_4 - частки у розмірі 33% статутного капіталу ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», які були ними придбані у ТОВ «Авігаль».
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва встановлено, що відповідачі не знали і не могли знати про те, що ТОВ «Авігаль» не мав права відчужувати на їх користь частини частки у статутному капіталі, оскільки біржовий договір купівлі-продажу №14/11-14 від 14.11.2014р. було визнано недійсним лише 06.04.2015р.
Також, Дарницьким районним судом м.Києва встановлено, що, відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 14.11.2014 року, станом на дату надання витягу та на дату укладення Біржового договору купівлі-продажу №14/11-14 від 14.11.2014 року, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні чинні записи про обтяження корпоративних прав у ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», а записи про заставу було вилучено за завершенням терміну зберігання.
З огляду на зазначене, Дарницький районний суд м.Києва, відмовив ТОВ «Бельведер Україна» в задоволенні позовних вимог, встановивши, що відповідачі, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , є добросовісними набувачами належних їм часток у ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 20.07.2015р. у справі №753/11987/15-ц було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24.06.2016р. та набрало законної сили.
Дослідивши матеріали реєстраційної справи ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», апеляційний суд встановив, що на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебувала справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на частки у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2015р. у справі №367/7267/15-ц позов ОСОБА_7 було задоволено; в рахунок погашення боргу ОСОБА_8 звернуто стягнення на належні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 частки у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» шляхом продажу ОСОБА_7 вказаних часток з укладанням від імені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, а також наданням ОСОБА_7 всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу вказаних часткок.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2015 у справі №367/7267/15-ц чинне та набрало законної сили.
23.12.2015р. ОСОБА_9 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2015р. по справі №367/7267/15-ц було продано на користь громадянина Ізраїлю ОСОБА_10 34% частки у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
23.12.2015р. ОСОБА_9 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2015р. по справі №367/7267/15-ц було продано на користь громадянина Ізраїлю ОСОБА_10 33% частки у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
23.12.2015р. ОСОБА_9 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2015р. по справі №367/7267/15-ц було продано на користь громадянина Ізраїлю ОСОБА_10 23% частки у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
23.12.2015р. ОСОБА_9 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2015р. по справі №367/7267/15-ц було продано на користь ОСОБА_11 10% частки у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» (протокол від 18.06.2021) у складі громадянина Ізраїлю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 затверджено вступ до товариства ОСОБА_2 і затверджено її додатковий вклад до статутного капіталу на суму 20 000 грн.
Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» (протокол від 08.07.2021р.) було затверджено заяву ОСОБА_11 про вихід з ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» та зменшення розміру статутного капіталу на частку ОСОБА_11 .
Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» (протокол від 13.07.2021р.) затверджено заяву ОСОБА_10 про вихід з ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» та зменшення розміру статутного капіталу на частку ОСОБА_10 . 
16.08.2021р. ОСОБА_2 відчужила частку у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» у розмірі 20 000 грн., що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» на користь ОСОБА_1 .
За приписами статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
За змістом ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Власник, з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (постанова Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №183/1617/16).
Право на витребування майна з чужого незаконного володіння має зокрема особа (власник, який не володіє), яка має відповідні правовстановлюючі документи, що беззаперечно підтверджують належність їй конкретно визначеного майна, яке було незаконно привласнено іншою особою (не власник, який володіє).
Закон розрізняє два види незаконного володіння чужою річчю, що породжує різні цивільно-правові наслідки. Умови задоволення віндикаційного позову залежать від характеру незаконного володіння, в якому перебуває річ.
В постанові Верховного Суду від 29.06.2023р. у цій справі було відзначено, що добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). 
Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема, добросовісно (висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020р. у справі №688/2908/16-ц (пункт 37), від 20.07.2022р. у справі №923/196/20(пункт 40)). 
Вирішуючи питання про витребування майна, важливо перевірити добросовісність, насамперед, набувача цього майна, у тому числі те, чи знав або міг знати такий набувач про недобросовісну поведінку продавця. Вказане має значення для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022р. у справі №914/2618/16).
З огляду на приписи частини п`ятої статті 12 ЦК України, добросовісність набувача майна презюмується. 
У випадку, якщо володілець речі знав чи повинен був знати, що здобуває річ в особи, яка не мала права на її відчуження, він вважається недобросовісним. Для визнання набувача недобросовісним потрібне встановлення наміру чи грубої необережності, що встановлюється, виходячи із презумпції добросовісності набувача (постанова Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі №911/3312/17).
Також, колегія суддів звертається до правові позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 17.03.2021р. у справі №922/634/19, в якій Верховний Суд звернув увагу на те, що при придбанні майна (частки у статутному капіталі) покупець мав би проявляти розумну обачливість і дослідити історію вибуття майна у попередніх власників - учасників товариства хоча б за останні три роки, що є стандартною діловою практикою при купівлі частки у статутному капіталі товариства, особливо у розмірі 100 %. Також, покупець міг дізнатися про судові спори щодо частки як самостійно з Єдиного державного реєстру судових рішень, так і скориставшись відповідною фаховою правовою допомогою.
Трирічний строк, на переконання суду, є розумним та кореспондується з положеннями статті 257 ЦК України «Загальна позовна давність».
Виходячи з встановлених обставин, визнання в 2014 році, за сім років до придбання майна відповідачем, недійсним правочину на підставі якого було відчужено майно ТОВ «Бельведер Україна», в сукупності з обставинами відмови ТОВ «Бельведер Україна» у 2015 році у вимозі про витребування майна, невчиненням ТОВ «Бельведер Україна» в період з 2015 року до дати придбання часток відповідачем інших дій, спрямованих на повернення майна, не є належним доказом обізнаності ОСОБА_1 про існування вимог третіх осіб щодо цього майна, як наслідок про можливу недобросовісну поведінку продавців цього майна.
Також, судом першої інстанції було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 12.07.2017р. зареєстровано приватне обтяження, а саме: застава корпоративних прав частки в ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», які складають 100% статутного капіталу ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», на підставі Договору застави корпоративних прав від 20.04.2009р., обтяжувачем є Компанія Марі Брізар Вайн енд Спірітс, із терміном дії обтяження до 12.07.2022р., що підтверджується відповідним витягом із реєстру №52818678 від 12.07.2017р..
Крім того, до додаткових пояснень третьої особи-1 - Компанії Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) щодо предмета позову від 10.10.2023р. було додано Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 11.08.2017р. №53122711.
У вказаному витязі міститься запис про зареєстроване 10.08.2017р. звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в редакції чинній на дату набуття відповідачем права власності на частки, обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна..
Згідно статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.
Статтею 45 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що Держатель або реєстратор Державного реєстру зобов`язані на запит будь-якої фізичної або юридичної особи надати завірений держателем або реєстратором Державного реєстру витяг з Державного реєстру. Пошук у Державному реєстрі може здійснюватися за реєстраційним номером запису та/або за найменуванням боржника, ідентифікаційним кодом боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, за індивідуальним ідентифікаційним номером боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Держатель Державного реєстру зобов`язаний на запит бюро кредитних історій надавати витяги з Державного реєстру в електронному вигляді (у форматі бази даних), у разі наявності письмової згоди юридичних, фізичних осіб - власників рухомого майна.
Виходячи з положень статті 45 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на запит відповідача реєстратор міг здійснити пошук у Державному реєстрі лише за реєстраційним номером запису обтяження та/або за найменуванням боржника.
Враховуючи вимоги до покупця дослідити історію вибуття майна у попередніх власників за останні три роки, запит до державного реєстру міг бути здійснений стосовно громадянина Ізраїлю ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , як потенційних заставодавців та осіб, які були власниками часток в останні три роки до придбання їх відповідачем.
Жодна із зазначених осіб не є боржником Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits), а тому за такими параметрами запиту в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна була б відсутня інформація щодо обтяжень майна на користь Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits).
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження предмета обтяження боржником, він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону.
Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна (частина третя вказаної статті).
Виходячи з положень вказаної норми Компанія Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits), як обтяжувач, міг вжити заходів з реєстрації відомостей про зміну власника предмету обтяження, що в свою чергу обмежувало б вільне розпорядження таким майном.
Крім того, апеляційний суд враховує, що 10.08.2017р. Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) зареєстроване звернення стягнення на предмет застави, що надає заставодержателю право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета забезпечення.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Разом з тим, Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) не було надано суду доказів реалізації протягом 2017-2021 років права на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема матеріали справи не містить доказів звернення Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) до громадянина Ізраїлю ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , які на той час були власниками спірних часток, з вимогою про передання предмета обтяження у власність обтяжувача.
Також, матеріали справи не містять доказів звернення Компанії Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits) з вимогою про реалізацію предмета забезпечувального обтяження за рішенням суду.
Виходячи з викладеного вище, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріалами справи не підтверджено, що відповідач знав або міг знати про наявність вимог третіх осіб щодо цього майна на момент його придбання.
Витребування майна у відповідача щодо якого відсутні достатні докази його обізнаності про вимоги третіх осіб щодо майна, покладає на нього індивідуальний і надмірний тягар втрати майна.
Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , що частки у статутному капіталі ТОВ «Буасон Еліт «Бельведер Груп» набуто ним у особи, ОСОБА_2 , яка мала право на продаж такої частки.
Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06.11.2015р. у справі №367/7267/15-ц звернуто стягнення на частки у статутному капіталі ТОВ «Буасон Еліт «Бельведер Груп» та надано ОСОБА_7 право на укладення договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Буасон Еліт «Бельведер Груп»  будь-яким способом з іншою особою - покупцем.
Також, рішенням суду ОСОБА_7 надано всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Буасон Еліт «Бельведер Груп».
За змістом статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди, юрисдикція яких поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. При цьому Суд ухвалює рішення іменем України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання, а держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно положень частин 2, 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.
Так, у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду із цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.
Крім того, в абзаці п`ятому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 26.06.2013р. №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист; 
Невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012).
Набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 23.11.2018р. №10-р/2018).
У практиці Верховного Суду сформована правова позиція, згідно з якою, якщо є нескасоване рішення суду, на підставі якого особа набула право власності на майно, то відсутні правові підстави для його витребування відповідно до статті 388 ЦК України у добросовісного набувача, оскільки за таких обставин добросовісний набувач придбав це майно в особи, яка мала право його відчужувати. Позбавлення відповідача власності, набутої за договором, укладеним з особою, якою майно набуто на підставі судового рішення, є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та втручанням держави у право власника на мирне володіння його майном. (постанови від 27.11.2019р. у справі №495/9786/16 (провадження №61-27034св18), від 17.03.2020р. у справі №495/9473/16-ц (провадження №61-32849цс18), від 06.04.2020р. у справі №495/9474/16-ц (провадження №61-35287св18), від 08.04.2020р. у справі №495/9449/16-ц (провадження №61-13976св19).
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.03.2023р. у справі №910/15443/14 (910/13561/21).
В постанові від 22.03.2023р. у справі №904/7603/21 Верховний Суд вказав, що оскільки відповідач набув право власності на нерухоме майно на підставах, що не заборонені законом, зокрема, на підставі нотаріально посвідченого правочину та державної реєстрації нерухомого майна, легальність набуття права на яке у попереднього власника була підтверджена чинним та нескасованим судовим рішенням, то господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
У постанові від 02.07.2019р. у справі №48/340 Велика Палата Верховного Суду також вказала на добросовісність особи, як набувача, яка, укладаючи договір щодо спірного майна, покладалася на судове рішення в іншій справі та в силу приписів статті 330 ЦК України набуває право власності на набуте за спірним договором майно (п. 6.36).
Обставини встановлені судом та підтверджені матеріалами справи свідчать, що відповідач набув право власності на частки у статутному капіталі ТОВ «Буасон Еліт «Бельведер Груп» за результатом укладення низки правочинів від ОСОБА_9 , право розпорядження частками у статутному капіталі ТОВ «Буасон Еліт «Бельведер Груп» якому було надано судовим рішенням.
Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
За змістом приписів статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100 % у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп», оскільки висновки, викладені у рішенні господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. у даній справі в цій частині, не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, що є підставою для його скасування в цій частині та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову ТОВ «Бельведер Україна» в особі ліквідатора арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни у задоволенні позову в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги   ОСОБА_1 та ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп»  підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп» - скасуванню, стягнувши з ТОВ "Бельведер Україна" на користь відповідача і третьої особи-3 понесені судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. 129 ГПК України.
В іншій частині рішення господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. апелянтами не оскаржувалось.
Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 277, 282, 283  ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги   ОСОБА_1 та ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» задовольнити.
Рішення господарського суду м.Києва від 11.10.2023р. у справі №44/227-б(910/14674/21) в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп», скасувати.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким: відмовити ТОВ «Бельведер Україна» в особі ліквідатора арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни до ОСОБА_1 , третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача  -Компанія Марі Брізар Вайн енд Спірітс (Marie Brizard Wine & Spirits), третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Рафінад-Медіа", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» у задоволенні позову в частині витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 майна, а саме: частки 100% у статутному капіталі ТОВ «Буассон Еліт «Бельведер Груп».
Стягнути з ТОВ "Бельведер Україна" (01004,м. Київ, вул. Кропивницького, 18, офіс 19, ідентифікаційний номер 34413512) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер   НОМЕР_4 ) 6810 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Стягнути з ТОВ "Бельведер Україна" (01004,м. Київ, вул. Кропивницького, 18, офіс 19, ідентифікаційний номер 34413512) на користь ТОВ «Буассон Еліт Бельведер Груп» (03039, м.Київ, просп. Лужевського Руслана, б. 14, офіс 18, ЄДРПОУ 31712600) 6810 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
Справу №44/227-б(910/14674/21) повернути до господарського суду м.Києва, який зобов`язати видати накази. 
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288  ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 28.02.2024р. 

Головуючий суддя                                                            В.О. Пантелієнко 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                М.Л. Доманська