УХВАЛА
25 січня2024 року 
м. Київ
справа № 459/517/22 
провадження № 61-1154ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,  
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою.
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03 серпня
2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано такими, що не підлягають виконанню, видані Червоноградським міським судом Львівської області такі виконавчі листи від 03 листопада 2022 року: № 459/517/22 про усунення перешкоди в користуванні квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 у зазначену квартиру; № 459/517/22 про зобов?язання ОСОБА_1  не чинити перешкод  ОСОБА_2 у користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
№ 459/517/22 про стягнення з ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 992 грн і витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн.
Не погодившись з ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03 серпня 2023 року, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.
Постановою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 серпня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відмовлено.  
18 січня2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та залишити в силі ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 03 серпня 2023 року. 
У відповідності до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.
Зокрема, пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо  виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Стаття 389 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
З огляду на вищевикладене та відповідно до наведених положень ЦПК України не може бути предметом перегляду у касаційному порядку постанова суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції.
Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі
№ 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18).
Зазначення у резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року про можливість її оскарження у касаційному порядку
не є підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки згідно з положеннями процесуальному закону це судове рішення у касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої                       статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, - відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                           Є. В. Синельников
                                                                                                  О. М. Осіян
                                                                                                  В. В. Шипович