ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/512/22  Номер провадження 22-ц/814/454/24	Головуючий у 1-й інстанції  Рябченко В.В.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача         Дряниці Ю.В.,
суддів:                 Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,
секретаря                Чемерис А.К.,
за участі         ОСОБА_1 , адвоката Павленка А.І.,
                       адвоката Кисличенка І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу  за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року у справі за позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення винагороди за надання послуг та неустойки за порушення умов договору, -

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що між ним та відповідачем, 11 січня 2022 року, був укладений договір про надання інформаційно – консультативних послуг № 5271, згідно якого позивач зобов`язувався надати послуги з пошуку та укладення основного договору купівлі – продажу квартири в м. Полтаві.
В акті огляду об`єктів, який є додатком № 1 до вказаного Договору, зазначено, що 01 лютого 2022 року було проведено огляд квартири за адресою: АДРЕСА_1 з ринковою вартістю 767 000 гривень, що було безпосередньо засвідчено підписом відповідача.
14 лютого 2022 року, відповідачем було укладено договір купівлі - продажу вказаної квартири.
Таким чином, відповідачем було укладено договір купівлі – продажу квартири за адресою:   АДРЕСА_1 , яка була відшукана позивачем за запитом відповідача згідно умов Договору, що свідчить про надання послуг позивачем в повному обсязі згідно умов вказаного договору.
Згідно пунктів 5,1 та 5.2 Договору, з дня підписання замовником Основного договору, виконавець має безумовне право на отримання винагороди в розмірі 3% від ринкової вартості об`єкта, який запропонований виконавцем, але не менше ніж 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
Таким чином, у позивача виникло безумовне право на отримання винагороди в розмірі 23 010 гривень (3% від вартості квартири 767 000 гривень).
Оскільки відповідач ОСОБА_1 інформаційно – консультативні послуги позивача не оплатив в добровільному порядку, позивач просив суд стягнути з нього на його користь 23 010 гривень винагороди за надання послуг згідно Договору № 5271 від 11.01.2022 року, стягнути неустойку за порушення умов вказаного договору в розмірі 76 700 гривень, та судові витрати в розмірі 997, 10 гривень.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , винагороду за надання інформаційно – консультативних послуг згідно Договору № 5271 від 11 січня 2022 року в розмірі 23 010 гривень, неустойку за порушення умов договору в розмірі 46 020 гривень, в задоволенні решти вимог позивача – відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення в апеляційному порядку оскаржує відповідач, який посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, який відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що придбав квартиру за допомогою ФОП ОСОБА_3 , з яким також укладав договір про надання інформаційно-консультативних послуг, та який першим представив житло для огляду. Крім того, вказує, що йому не належить підпис у договорі про надання інформаційно – консультативних послуг № 5271 від 11 січня 2022 року.

       Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ОСОБА_2 , як фізичною особою – підприємцем, та ОСОБА_1 , 11 січня 2022 року, був укладений договір про надання інформаційно – консультативних послуг № 5271, згідно якого позивач зобов`язувався надати послуги з пошуку та укладення основного договору купівлі – продажу квартири в м. Полтаві.
В акті огляду об`єктів, який є додатком № 1 до вказаного Договору, зазначено, що 01 лютого 2022 року було проведено огляд квартири за адресою: АДРЕСА_1 з ринковою вартістю 767 000,00 гривень, що було безпосередньо засвідчено підписом відповідача.
14 лютого 2022 року, відповідачем було укладено договір купівлі - продажу вказаної квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Цвітохою Ю.М, доказом чого є інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повністю виконав умови Договору про надання інформаційно – консультативних послуг відповідачу, а тому вимоги про стягнення винагороди є обґрунтованими. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду. 

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       У частині першій статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до  статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
       Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі,  від яких залежить правильне вирішення спору, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач повністю виконав умови Договору про надання інформаційно – консультативних послуг відповідачу, а тому його вимоги про стягнення, визначеної умовами договору, винагороди з відповідача підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги, що квартира АДРЕСА_2 була придбана відповідачем через посередництво ФОП ОСОБА_3 , з яким ним також укладався договір про надання інформаційно-консультативних послуг від 05 січня 2022 року, та який першим представив житло для огляду – є недоведеними.
Так, в матеріалах справи наявний акт огляду об`єктів, який є додатком № 1 до Договору про надання інформаційно – консультативних послуг № 5271 від 11 січня 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , в якому зазначено, що 01 лютого 2022 року вказана квартира була представлена для огляду за посередництва ФОП ОСОБА_2 . Відповідачем не заперечується дана обставина. Твердження відповідача, що він в усному порядку попередив позивача, що вказана квартира вже була оглянута ним – жодним чином не підтверджені, оскільки до змісту акту огляду в графі названої квартири відповідачем не внесено жодних застережень щодо виключення вказаної квартири із переліку, як такої, що вже була ним оглянута без посередництва позивача. Факт огляду квартири підтверджено особистим підписом. 
Твердження апеляційної скарги, що підпис у договорі про надання інформаційно – консультативних послуг № 5271 від 11 січня 2022 року не належить ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, які підлягали поданню відповідачем на під час розгляду справи у суді першої інстанції .
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина друга статті 83 ЦПК України).
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 367 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16-ц (провадження № 61-2393св21) зазначено, що: «тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. 
Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.
Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Таким чином, висновок експерта це доказ, який особа мала подати або ініціювати питання проведення відповідної експертизи, під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судової почеркознавчої експертизи, з огляду на на те, що мотивувальна частина апеляційної скарги не містить мотивів щодо поважності підстав через які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції клопотання про проведення експертизи, чи принаймні висловити свою позицію щодо неналежності підпису у договорі, а тому на стадії апеляційного провадження ініціювання питання проведення експертизи суперечить положенням ст. 367 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Таким чином, відповідач, якому було достеменно відомо про розгляд даної цивільної справи, про предмет пред`явлених до нього позовних вимог та їх підстави, не скористався наданим ним законом право оспорення належності йому підпису у договорі, не з`явившись на розгляд справи у суді першої інстанції, а тому вказані доводи на стадії апеляційного провадження – є недоведеними. 
За таких обставин, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено. 
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Кисличенко І.В., який діє в інтересах ФОП ОСОБА_2 , про відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1 - 6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Отже, стороною, яка просить стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу, має бути надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та їх розрахунок.
Проте, всупереч вказаному, суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що унеможливлює визначення судом реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а тому вказане клопотання задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач                                                                      Ю. В. Дряниця

Судді:                                                                                            О. В. Чумак

                                                                                                          Л. І. Пилипчук