УХВАЛА
 
12 лютого 2024 року
місто Київ
 
справа № 388/792/19
провадження № 61-1724ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Доманівської нотаріальної контори Миколаївської області Грушанська Інна Володимирівна, про визнання заповіту недійсним та
ВСТАНОВИВ: 
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , в якому просила визнати заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Доманівської нотаріальної контори Миколаївської області Грушанкською І. В. 25 вересня 2018 року, недійсним.
03 червня 2020 року рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області відмовлено у задоволенні позову.
Справа в суді апеляційної інстанції розглядалася неодноразово.
21 грудня 2023 року постановою Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року залишено без змін.
25 січня 2024 грудня ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 530/1349/16-ц, від 07 липня 2022 року у справі № 910/886/21, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що суди першої та апеляційної інстанції належним чином не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за 
пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 

 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 21 грудня 2023 року.
Витребувати із Долинського районного суду Кіровоградської області цивільну справу № 388/792/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Доманівської нотаріальної контори Миколаївської області Грушанська Інна Володимирівна, про визнання заповіту недійсним.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           О. М. Ситнік
                                                                                                                        Є. В. Петров
                                                                                                                        В. В. Пророк