ПОСТАНОВА 
іменем України

28 березня 2024 року                                                         м. Кропивницький

справа № 391/643/23
провадження № 22-ц/4809/538/24 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи: 
позивач –    ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попович Павло Олександрович, на ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2023 року у складі судді Козюменської В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати. 
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати було залишено без руху.
На виконання вимог ухвали без руху позивачем була надана інша позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2024 року було відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Попович П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про заміну відповідача ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , залучення в якості співвідповідача ОСОБА_4 , залучення СФГ « ОСОБА_5 » в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача. Закрито провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попович Павло Олександрович, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. 
Представник позивача надав клопотання про відкладення розгляду справи. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності належним чином повідомленого позивача та її представника на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу, передбачені ч.1 ст.371 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
15 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати. В позові позивач зазначав про смерть орендаря ОСОБА_2 та про наявність після його смерті спадкоємця – його дружини ОСОБА_3 , яка вступила в спадщину та продовжує користуватись земельною ділянкою позивача (а.с.1-8).
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати було залишено без руху, для усунення недоліків, а саме для надання доказів, що саме відповідач є дружиною ОСОБА_2 та спадкоємцем після його смерті, зокрема земельної ділянки, яка є предметом спірного договору оренди (а.с.28).
31 серпня 2023 року на позивачем було повідомлено суд про те, що відомості щодо підтвердження смерті ОСОБА_2 та наявності чи відсутності спадкоємців є інформацією з обмеженим доступом, яку сторона позивача отримати самостійно, без витребування таких відомостей судом, не може. Також було надано позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати (а.с.34-42).
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2024 року було відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати (а.с.50).
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2023 року було витребувано із Кропивницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію про наявність чи відсутність відомостей про смерть ОСОБА_2 (а.с.51).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попович Павло Олександрович, звернулася до суду з клопотанням про заміну відповідача ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , залучення в якості співвідповідача ОСОБА_4 , залучення СФГ « ОСОБА_5 » в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача (а.с.94-95).
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2023 року у задоволенні клопотання адвоката Поповича П.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про заміну відповідача ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , залучення в якості співвідповідача ОСОБА_4 , залучення СФГ « ОСОБА_5 » в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, відмовлено. Закрито провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України (а.с.121-122).
Постановляючи оскаржувану ухвалу від 25 грудня 2023 року суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати до ОСОБА_2 , який на момент пред`явлення позовної заяви помер, а діючим законодавством України не передбачено судового врегулювання спору із особою, яка на час звернення до суду є померлою та правоздатність якої відповідно до вимог ч.4 ст.25 ЦК України припинена, тому ОСОБА_2  не міг набути статусу учасника справи, у зв`язку з чим суд вважав за необхідне закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). При цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет, підстави та сторін позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами. Саме на позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. 
Отже, обов`язок та право визначати відповідачів, до яких пред`являється позов, покладається на позивача.
Звертаючись до суду у серпні 2023 року з первісним позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати ОСОБА_1 визначила відповідачем по справі ОСОБА_3 . В позові позивач зазначав про смерть орендаря ОСОБА_2 та про наявність після його смерті спадкоємця – його дружини ОСОБА_3 , яка вступила в спадщину та продовжує користуватись земельною ділянкою (а.с.1-8).
З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Однак, в порушення зазначених вище вимог закону, місцевим судом не було вирішено питання про відкриття провадження у справі за зазначеним первісним позовом. Будь-яких заяв ОСОБА_1 про відмову від позову до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, чи про залишення цієї позовної заяви без розгляду матеріали справи не містять.
У подальшому судом першої інстанції було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, яку було надано на після постановлення ухвали Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без руху (а.с.50). 
Також матеріали справи не містять процесуальних рішень суду про відмову у відкритті провадження у справі за вказаним позовом чи про залишення цього позову без розгляду.
Судом було встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що, зокрема, зазначалось у первісному позові ОСОБА_1 .
Згідно зі статтею 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Системний аналіз вказаних норм права  дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 206/7142/18 (провадження № 61-51св20).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2021 року у справі № 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) зазначено, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 37 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб».
Аналогічний висновок також викладено в постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року у справі № 681/1267/22 (провадження № 61-6063св23).
Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства (пункти 35, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18, провадження № 14-35цс20).
Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 помер до відкриття провадження у справі і на момент смерті не набув статусу учасника справи, суд першої інстанції зробив правильний висновок про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на підставі частини 1 статті 255 ЦПК України.
Однак, з урахуванням установлених у цій справі обставин, колегія суддів вважає, що дії суду першої інстанції не можна вважати процесуально правильними, враховуючи те, що за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 судом першої інстанції не було вирішено питання про відкриття провадження у справі, апеляційний суд приходить до висновку про направлення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.  
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів, на підставі  статті 375 ЦПК України залишає   ухвалу без змін. 
Керуючись ст. ст. 374,  375,  381, 382, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Попович Павло Олександрович, залишити без задоволення.
Ухвалу Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25 грудня 2023 року - беззмін. 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по сплаті орендної плати направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя         О.І. Чельник

Судді         C.М. Єгорова

        О.Л. Карпенко