УХВАЛА
26 лютого 2024 року 
м. Київ
справа №600/3836/22-а
адміністративне провадження № К/990/23351/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Стрелець Т.Г., 
розглянув у порядку письмового провадження заяву Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про ухвалення додаткового рішення у справі № 600/3836/22-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
Постановою Верховного Суду від 14.11.2023 касаційна скарга Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України задоволено частково.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 скасовано, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 залишено в силі.
До Верховного Суду надійшла заява Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про ухвалення додаткового рішення у справі № 600/3836/22-а щодо розподілу судових витрат.
В обґрунтування заяви зазначено, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі №600/3836/22-а скасовано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у цій справі, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено та ухвалено нове рішення, яким позов до Департаменту задоволено. Визнано протиправною відмову Департаменту щодо перерахунку вислуги років та підготовки пакету документів для подачі до УПФ в Чернівецькій області для призначення пенсії за вислугу років; зобов`язано Департамент провести перерахунок вислуги років позивача, зарахувавши пільгову вислугу років до календарної для виходу на пенсію та підготувати пакет документів відносно позивача для подачі до УПФ в Чернівецькій області для призначення йому пенсії за вислугу років. Також судом апеляційної інстанції здійснено розподіл судових витрат та стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту судові витрати у розмірі 4  962,30  грн.
На виконання вимог вказаної постанови Департаментом здійснено виплати судових витрат позивача у загальному розмірі 4 962,30 грн на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується платіжними інструкціями від 23.06.2023 № 1168 та № 1169 про сплату 1 816,00 грн та 3  146,30  грн відповідно.
Крім цього, з метою оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 600/3836/22-а, Департаментом сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 984, 80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 15.06.2023 № 1043.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі № 600/3836/22-а касаційну скаргу Департаменту у цій справі задоволено частково.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 скасовано, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 залишено в силі.
При ухваленні постанови Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а судом не вирішено питання про судові витрати, у зв`язку з чим заявник просить ухвалити додаткову постанову, якою змінити розподіл судових витрат, встановлений постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023, відмовивши у стягненні на користь позивача судових витрат; стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України 4 962,30 грн, сплачені Департаментом на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023.
Колегія суддів, перевіривши доводи заяви та наявні матеріали справи приходить до таких висновків.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Щодо зміни розподілу судових витрат, встановленого постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023 та прийняття додаткової постанови про відмову у стягненні на користь позивача судових витрат, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту сплачених позивачу 4962,30 грн на виконання постанови апеляційного суду, колегія суддів зазначає таке.  
Як було зазначено вище, Верховний Суд у касаційному порядку переглянув рішення судів попередніх інстанцій у цій справі та постановою від 14.11.2023 скасував постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023, залишивши в силі рішення суду першої інстанції. 
Отже, постанова суду апеляційної інстанції скасована Верховним Судом повністю, в тому числі, і щодо розподілу судових витрат за наслідками апеляційного розгляду справи. За наведених фактичних обставин, відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення в  цій частині. 
Щодо вимоги про стягнення з позивача, сплаченого Департаментом на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 4962,30 грн, на виконання вимог постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2023, то це питання не підлягає вирішенню в порядку розподілу судових витрат. 
Крім того, Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначив, що Верховний Суд не вирішив питання розподілу судових витрат в розмірі судового збору, сплаченого при зверненні відповідача з касаційною скаргою.
а правилами частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Разом з тим, відповідно до частини другої цієї ж статті при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Отже, правила розподілу судових витрат відрізняються залежно від суб`єктного складу осіб, які беруть участь у справі.
Відповідачу, який є суб`єктом владних повноважень, не компенсуються витрати, крім зазначених витрат на доказування, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.
Враховуючи те, що відповідач не здійснював витрат, пов`язаних із залученням свідків та/або проведенням судових експертиз, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для компенсації йому як суб`єкту владних повноважень судових витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 19.09.2022 у справі №160/10874/19.
За таких обставин і висновків, підстави для ухвалення касаційним судом додаткового рішення у цій справі, зокрема з причин не вирішення питання про судові витрати, відсутні.
Керуючись статтями 139, 252, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про ухвалення додаткового рішення у справі № 600/3836/22-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Л.В. Тацій
Судді:                                                                                                     Т.Г. Стрелець 
                                                                                                    С.Г. Стеценко