ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 лютого 2024 року 	м.Суми	

Справа №950/850/23 
Номер провадження 22-ц/816/202/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення  Лебединського районного суду Сумської області від 27 вересня 2023 року у складі судді, ухваленого в м. Лебедин Сумської області, повний текст якого складено 04 жовтня 2023 року 
в цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина,

в с т а н о в и в :
У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Лебединського районного суду від 22 квітня 2019 року у справі № 580/106/19 з його стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина – ОСОБА_1 на час його навчання у розмірі 2 000 грн щомісяця.
Вказував, що його син ОСОБА_1 закінчив вищий навчальний заклад та працює на посаді державного виконавця Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), отримує високу заробітну плату, здобуває другу освіту, а тому вже не потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки може себе забезпечувати самостійно.
Зазначав, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, а його власний стан здоров`я значно погіршився.
Посилаючись на вищевказані обставини, просивзвільнити його від сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 , стягнутих на підставі рішення Лебединського районного суду Сумської області від 22 квітня 2019 року у розмірі 2 000 грн щомісяця.
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27 вересня 2023 рокупозовну заяву ОСОБА_2 задоволено.
Звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на його утримання, стягнутих на підставі рішення Лебединського районного суду у цивільній справі № 580/106/19, провадження № 2/580/240/19 від 22 квітня 2019 року у розмірі 2 000 грн щомісяця до закінчення навчання чи до 22.12.2023 року.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, що продовжують навчання, виникає у випадку якщо повнолітні дочка син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують допомоги. Стверджує, що він на даний час є здобувачем освітнього ступеня магістр першого курсу Навчально-наукового інституту права денної форми здобуття освіти Сумського державного університету і самостійно оплачує навчання, у зв`язку з цим змушений працювати.
Вказує, що внаслідок вибуху авіаційної бомби 05 березня 2022 року була пошкоджена квартира, в якій він зареєстрований та проживає, а тому він несе безперервно значні витрати на усунення наслідків пошкодження майна. Також має захворювання - виразкову хворобу дванадцятипалої кишки, а тому несе витрати на проведення обстежень, процедур та діагностик.
Крім того зазначає, що його батько, як колишній військовослужбовець, отримує пенсію розмір якої перевищує розмір його заробітної плати, а його дохід не забезпечує повністю потреби.
В установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу, позивачем подано не було. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Враховуючи, що предметом спору у даній справі є стягнення аліментів, ціна позову є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 22 квітня 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина – ОСОБА_1  , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 21 січня 2019 року до закінчення ОСОБА_2 навчання, або до 22 грудня 2023 року (а.с. 72-74).
Згідно з довідкою Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 03 жовтня 2022 року з 12 липня 2022 року ОСОБА_1 призначений на посаду державного виконавця Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на період заміщення тимчасово відсутнього державного службовця ОСОБА_3 (а.с. 22-23, 44-45).
Відповідно до довідки Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 19 квітня 2023 року сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за період з 12 липня 2022 року по 31 березня 2023 року складає 75 982, 28 грн (а.с. 24, 46).
Згідно з довідкою Сумського державного університету № 056 від 10 квітня 2023 року з 27 вересня 2022 року ОСОБА_1 є здобувачем освітнього ступеня магістр 1 курсу Навчально-наукового інституту права денної форма навчання Сумського державного університету. Термін навчання з 01 жовтня 2022 року по 31 грудня 2023 року (а.с. 34).
З договору про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищої освіти між Сумським державним університетом та фізичною особою від 27 вересня 2022 року № 06.05—202211/0589 вбачається, що загальна вартість освітньої послуги ОСОБА_1 становить 44 220 грн 00 коп. (а.с. 35-36).
ОСОБА_1 знаходиться на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозом «виразкова хвороба дванадцятипалої кишки» (а.с. 38-40).
ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років, яка за період з червня 2022 року по квітень 2023 року складає 193 811 грн 17 коп. (а.с. 71).
Відповідно до свідоцтва про хворобу №135, 11 січня 2020 року постановою ВЛК ОСОБА_2 за станом здоров`я визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час (а.с. 10-11).
Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, за станом здоров`я має ознаки стійкої втрати працездатності (а.с. 7).
13 травня 2019 року Лебединським районним судом Сумської області видано виконавчий лист про стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з 26 лютого 2019 року, на підставі якого 25 травня 2019 року Зарічним ВДВС у м. Суми СХ МРУМЮ відкрито виконавче провадження № 59164679 (а.с. 5-6).
З акту обстеження житлового будинку (квартири), зруйнованого або пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 10 серпня 2022 року вбачається, що за результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 , пошкодженої внаслідок збройної агресії російської федерації, житло придатне до проживання, потребує заміни вікон в кількості 3 штук та міжкімнатних дверей (а.с. 41-43).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач закінчив навчання в Університеті державної фіскальної служби України, працевлаштований та отримує заробітну плату в розмірах визначених державою, а позивач є пенсіонером, стан його здоров`я погіршився, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, а тому наявні підстави для звільнення ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У справі, яка переглядається судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Лебединським районним судом Сумської області від 22 квітня 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто на утримання повнолітнього сина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти до закінчення ним навчання у Університеті державної фіскальної служби України четвертого рівня акредитації освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр денної форми навчання Навчально-наукового інституту права, а саме до 30 червня 2022 року або до 22 грудня 2023 року.
Проте, після набрання законної сили вказаним судовим рішенням змінилися обставини, які полягають у тому, що повнолітній син позивача ОСОБА_1 з 12 липня 2022 року працює на посаді державного виконавця Лебединського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та отримує заробітну плату, розмір якої перевищує встановлений законом розмір мінімальної заробітної плати.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідач потребує матеріальної допомоги від батька на час набуття ним освітнього степеню магістр у Навчально-науковому інституті права Сумського державного університету, оскільки матеріальне становище ОСОБА_1  змінилося, він працює та має можливість забезпечувати себе самостійно, а тому не потребує матеріальної допомоги від батька.
Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що дохід ОСОБА_1 не забезпечує повністю його потреби, а батько ОСОБА_2 отримує пенсію розмір якої перевищує розмір його заробітної плати та може сплачувати аліменти на утримання відповідача на період навчання у Навчально-науковому інституті права Сумського державного університету, оскільки відповідач працевлаштований та отримує заробітну плату, а у позивача з 2020 року погіршився стан здоров`я. Крім того, на утриманні позивача знаходиться непрацездатна мати ОСОБА_5 на користь якої за судовим рішення на її утримання з ОСОБА_2 стягуються аліменти.
З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 .
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 27 вересня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова