Справа № 462/7949/23                                Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д. 
Провадження № 33/811/1767/23                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді - Белени А.В.,
з участю адвоката Третяка Ю.І.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП, за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1  – адвоката Третяка Ю.І. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова  від 16 листопада 2023 року,
в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 листопада 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, місце проживання: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. без конфіскації грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. 
Стягнуто із  ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору на користь держави.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 03.10.2023 о 11 год 30 хв. у м. Львові на пл. Двірцевій, 1 надавав послуги з перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на здійснення даного виду діяльності, чим порушив ст. 39 «Про автомобільний транспорт», п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
На постанову судді представника ОСОБА_1 – адвокат Третяк Ю.І. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді судді Залізничного районного суду м. Львова  від 16 листопада 2023 року та закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Стягнути з державного бюджету усі судові витрати ОСОБА_1 у даній справі.
Апелянт вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.
Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять як доказів систематичного здійснення господарської діяльності особою, що протягається до адміністративної відповідальності, так і доказів надання ОСОБА_1 послуг перевезення пасажирів за винагороду взагалі, зокрема доказів отримання ним готівкових коштів від пасажирів, перерахування винагороди на банківську карту, а також жодних пояснень свідків, які б стверджували про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, а саме послуг з перевезення пасажирів за винагороду. Також зауважує, що сам факт перевезення пасажирів не означає, що таке перевезення здійснюється за винагороду та є підприємницькою діяльністю. 
Звертає увагу, що у матеріалах справи знаходиться фото транспортного засобу з реєстраційними номерами НОМЕР_1 . Проте дане фото не доводить ані того факту, що цей транспортний засіб належить особі, що притягається до адміністративної відповідальності, ані того факту, що перебуваючи за кермом даного транспортного засобу особа, що притягається до адміністративної відповідальності, здійснювала перевезення пасажирів за винагороду (надаючи послуги таксі).
Заслухавши виступ захисника Третяк Ю.І., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Доводи апеляційної скарги про те, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Згідно ч. 1 ст.164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань». Даний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Водночас, ч. 3 ст. 9 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.
З матеріалів справи вбачається, що визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладаючи на нього відповідне стягнення, суд першої інстанції, належним чином встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Висновок суду про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 212523 від 03.10.2023, рапорт старшого інспектора ВКДР УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Савюк Б. від 03.10.2023, пояснення ОСОБА_1 , які містяться у протоколі, а також постанову про накладення адміністративного стягнення серії АЕТ № 7861206 від 03.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.
Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що фото наявне матеріалах справи не є належним доказом, що підтверджує його вину, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказане фото у розумінні ст. 251 КУпАП є доказом, на підставі якого, в тому числі, судом першої інстанції встановлена винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що їй інкримінований, який був оцінений з точки зору належності, достатності, допустимості та у взаємозв`язку з іншими доказами, та підтверджує факт надання саме водієм автомобіля MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_2 , послуг з перевезення пасажирів в режимі таксі, він є належним і допустимим, а підстави для зворотного висновку відсутні.
Крім того, сам водій в своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ від 03.10.2023 року, підтвердив, що він надавав вищевказані послуги, а саме зазначив «думав що на таку кількість місць не потрібно ліцензії. Займуся розроблення відповідної документації», що наразі заперечує, а тому такі заперечення оцінюю критично, оскільки в сукупності з іншими доказами ці ствердження спростовуються матеріалами провадження.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Третяка Ю.І.– залишити без задоволення.
       Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 16 листопада 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП – залишити без змін.         Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Альберт БЕЛЕНА