Справа № 357/1743/23                                                                                        Головуючий в суді І інстанції Цуранов А. Ю.
Провадження № 22-ц/824/1893/2024                                                                  Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(у порядку письмового провадження)
 
29 лютого 2024 року                                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2023 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дітей,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_1 , актовий запис №125; визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання їх матері ОСОБА_1 .
У квітні 2023 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву, в якій просив визначити місце проживання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 ; вжити превентивний захід до позивача щодо забезпечення виконання термінів, визначених у Заяві стосовно перебування неповнолітніх дітей закордоном у супроводі одного з батьків, що була завірена нотаріально у присутності сторін; розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 .
В подальшому, ОСОБА_2 подав клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтовуючи його тим, що в провадженні Верховного Суду перебуває справа №607/20787/19 в якій вирішується питання про можливість розгляду справи про визначення місця проживання дитини, яка знаходиться з одним із батьків закордоном.
Вказував, що справа №607/20787/19 пов`язана з розглядом даної позовної заяви по суті та рішення у справі №607/20787/19 суттєво впливатиме на вирішення даної справи.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2023 року зупинено провадження до перегляду судового рішення у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 607/20787/19 (провадження 61-11625сво22).
Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та передати справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що справа в суді першої інстанції розглядається з 28 квітня 2023 року, було проведено підготовче засідання та здійснювався розгляд справи по суті, досліджені всі докази по справі, сторони надавали свої міркування, доводи та заперечення, в матеріалах справи наявний акт обстеження побутових умов та висновок служби у справах дітей Франції про те, що діти перебувають в належних умовах та за наявними матеріалами справи, суд першої інстанції в повній мірі міг ухвалити рішення по справі.
Крім того, зазначає, що зупинення провадження у справі не відповідає інтересам дитини, а також затягує розгляд справи по суті, що негативно впливає на дітей.
Апелянт вважає, що відсутні безспірні аналогічні правовідносини в справі, яка розглядається Верховним Судом, на яку посилається суд першої інстанції, як на підставу для зупинення провадження.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з необхідності зупинити провадження у даній справі до перегляду судового рішення Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справи № 607/20787/19, оскільки правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин у справі № 607/20787/19.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 14лютого 2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, 14лютого 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб за актовим записом №125 (а.с. 16 т.1).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 11липня 2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис №1134 (а.с. 36 т.1).
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 14 липня 2021 року Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис №868 (а.с. 15 т.1).
Відповідно до тимчасового дозволу на проживання у Французькій республіціNo 2603027080, у справі No APS0000042, в`їзд до Франції 11 березня 2022 року, пані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дозволено продовження строку на проживання у Франції до 14 березня 2023 року (а.с. 33 т.1).
Згідно з заявою про заходи щодо перешкоджання виїзду з території малолітніх дітей без особи, яка має документ, що підтверджує батьківські права ОСОБА_1 просила задіяти заходи щодо перешкоджання виїзду з Франції її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_2 загрожує вивезти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до України (а.с.34-35 т.1).
Відповідно до заяви від 31 жовтня 2022 року №2390 ОСОБА_2 , засвідченої приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Приймак А.П., ОСОБА_2 надав свою згоду на тимчасові поїздки закордон його малолітніх дітей: малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Французької Республіки та/або Королівства Іспанія, та/або Португальської Республіки, та/або Єгипту, в період з 01 листопада 2022 року по 01 травня 2023 року у супроводі їх матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка відповідатиме за життя та здоров`я дітей під час поїздок та по закінченню перебування за кордоном забезпечить їх повернення до постійного місця проживання (а.с. 126-127 т.1). 
Згідно з клопотанням (заявою) від 13 березня 2023 року №340 ОСОБА_2 , засвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яцинко К.С., ОСОБА_2 просить вжити всіх заходів та проінформувати його щодо місця проживання його дітей у Франції та не продовжувати термін їх перебування у Франції з 01 травня 2023 року, оскільки термін дозволу буде вичерпано (а.с. 119-120 т.1).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Згідно зі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що на розгляді Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду перебуває справа № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22), яка розглядає питання щодо підсудності спору про визначення місця проживання дитини національним судам України у випадку проживання дитини за кордоном.
Підставою передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вказано необхідність відступу від висновку щодо застосування частини першої статті 161 СК України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2022 року у справі № 759/96/18 (провадження № 61-4906св22), про те, що спір між батьками щодо місця проживання дитини може бути вирішений лише після повернення дитини до держави постійного місця проживання.
На підставі вищевикладеного, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду справи №607/20787/19, оскільки у даній справі діти були вивезені закордон до звернення до суду з позовом про визначення місця їх проживання, а Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі №607/20787/19 вирішується питання можливості розгляду судами України справ про визначення місця проживання дитини, у випадках коли дитина проживає закордоном, а тому, існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду справи № 607/20787/19.
Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні безспірні аналогічні правовідносини в справі, яка розглядається Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що у справі № 607/20787/19 вирішується питання відступу від висновку щодо застосування частини першої статті 161 СК України, на яку посилається як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 .
Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що згідно даних Єдиного реєстру судових рішень, 11 грудня 2023 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову по справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22) та вказав, що сама по собі обставина проживання дитини за кордоном (незалежно від того чи вивезена дитина за кордон до звернення до суду з позовом про визначення місця її проживання чи після) не впливає на вирішення судами України спору про визначення місця її проживання.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
 
Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2023 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                            Судді: